Справа № 442/8184/19
Провадження № 1-кп/442/466/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001959 від 19.10.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ополе Республіки Польща, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, депутатом та захисником не являється, не військовозобов`язаного, згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 14.10.2019 року, перебуваючи у помешканні ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , скориставшись довірою останнього під приводом зняття коштів для нього, отримав банківську картку «Універсальна Gold» № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк», PIN-код до неї, та будучи обізнаним з його паспортними даними, за допомогою мобільного телефону, без відома власника картки, використовуючи отриману шляхом зловживання довірою інформацію та номер його банківської картки, оформив кредит через Інтернет- сайт (https://bistrozaim.ua/) ТОВ «Прості займи» на ім`я ОСОБА_5 , внаслідок чого на номер банківської картки якого («Універсальна Gold» № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк») було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 гривень.

Приховавши інформацію про надходження кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_5 , і скориставшись його довірою, ОСОБА_3 використовуючи його банківську картку в банкоматі № CLLV3479 розташованого у м. Стебнику на вул. Грушевського, 6, за допомогою PIN-коду, наданого потерпілим, 14.10.2019 з його картки повторно зняв грошові кошти в сумі 1000 гривень, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, пізніше цього ж дня повторно зняв грошові кошти на суму 900 гривень. Залишок коштів в сумі 100 гривень 14.10.2019 було витрачено на покупку товарів в магазині «Мандарин» у м. Стебнику на вул. Грушевського, 1.

Не маючи наміру передати ОСОБА_5 зняті з банківської картки кредитні кошти, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав йому матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

26 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, отримана згода підозрюваного на його призначення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_3 також просив вказану угоду з потерпілим затвердити. При цьому, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий не заперечив з приводу затвердження угоди.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Потерпілий та підозрюваний, добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

ОСОБА_3 згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, а тому підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу також не встановлено.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 26 листопада 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.11.2019 року покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1