Справа № 206/3001/19
Провадження № 1-кп/206/254/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2019 р.Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 00000135 від 07.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянки України, із середньо-технічною освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 24.02.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;
- 11.02.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 3 місяці за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2014 року, до відбуття остаточно визначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнена 21.07.2017 року з ВК №65 Полтавської області по відбуттю строку покарання;
- 28.02.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 06.11.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 року і визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 2 місяці;
- 23.05.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання строком на 2 роки 3 місяця позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 07.02.2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи біля буд. №29 на вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро виявила на землі одноразовий медичний шприц номінальною ємністю 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл., яку остання за кольором та іншими зовнішніми ознаками визначила для себе, як наркотичний засіб «опій». В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання, в якості наркотичного засобу «опій» рідини яка знаходилась у зазначеному шприці, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, правою рукою з землі підняла вказаний одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл., тим самим незаконно придбала в якості наркотичного засобу рідину коричневого кольору порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року. Після цього ОСОБА_3 , сховала вказаний одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл. у перчатку коричневого кольору, яку поклала до лівої кишені одягнутої на неї куртки, тим самим почала незаконно зберігати при собі в якості особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «опій ацетильований».
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, того ж дня, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 маючи при собі одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «опій ацетильований» до позначки приблизно 1 мл, пішки прийшла до продуктового магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-57», який розташований по вул. 20-річчя Перемоги, 29, у м. Дніпро, де намагалася здійснити крадіжку, але за межами зони касового контролю була зупинена працівниками охорони продуктового магазину, які викликали працівників поліції.
Знаходячись у службовому приміщенні продуктового магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-57», який розташований по вул. 20-річчя Перемоги, 29, у м. Дніпро, на запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети, остання відповіла, що вона зберігає при собі, а саме у перчатці коричневого кольору, яка знаходиться у лівій кишені, одягнутої на ній куртки, одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «опій ацетильований» до позначки приблизно 1 мл., в присутності двох понятих, дістала з лівої кишені, одягнутої на неї куртки перчатку коричневого кольору та надала слідчому СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 для огляду та подальшого вилучення, одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «опій ацетильований» до позначки приблизно 1 мл, яку вона незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту. Рідина коричневого кольору масою 1,1349 г, яка знаходилась в медичному шприці об`ємом 2 мл., вилучена в ході огляду у гр. ОСОБА_3 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-опій ацетильований. Маса опію оцетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0083 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.
24 червня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 309 КК України, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена ОСОБА_3 також просила затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала, без мети збуту, наркотичний засіб, повторно, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24.06.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2019 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 08.02.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення експертизи № 1/8.6/656 від 07.03.2019 року у сумі 1144 грн.
Речові докази: медичний шприц об`ємом 2,0 мл з речовиною коричневого кольору, яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований 0,1 гр., переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001104) - знищити.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1