Єдиний унікальний номер 448/1002/17
Провадження № 1-кп/448/8/19
В И Р О К
Іменем України

25.06.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
та обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 23.07.2017р. близько 15:00 год., перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 декілька ударів руками по обличчю, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 садно на голові та два садна на обличчі, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 , 23.07.2017р. близько 15:00 год., перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, після конфлікту ОСОБА_4 з потерпілим, наніс останньому декілька ударів руками по обличчю, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 садно на голові та два садна на обличчі, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав показання, що дійсно, перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті конфлікту з останнім щодо користування колодязем, наніс потерпілому декілька ударів руками по голові. У вчиненому щиро розкаявся, усвідомив наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Пояснив, що перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , після конфлікту ОСОБА_4 з потерпілим, наніс останньому декілька ударів руками по голові. У вчиненому щиро розкаявся, усвідомив наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, вони та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною та вважає, що їх дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вони своїми умисними діями заподіяли умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (характер нанесення тілесних ушкоджень), ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про осіб винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України немає.

Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є неодруженим, учасником бойових дій, раніше не судимий, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину; обвинувачений ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є неодруженими, однак має на вихованні малолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий, роль такого у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , котрий просить суд призначити покарання, яке передбачено законом.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе шляхом застосування до них покарання у виді штрафу.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину,- обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинено злочин невеликої тяжкості та майнового стану,- судом, у відповідності до ч.2 ст.53 КК України, визначається розмір призначеного покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1