Справа № 159/2194/19
Провадження № 1-кп/159/240/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2019 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковельобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 07 березня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козлиничі Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово безробітного, інваліда з дитинства ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

будучи зобов`язаним на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одній тисячі) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, обвинувачений ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, зокрема добровільно зазначене рішення суду не виконує, аліментів на утримання неповнолітньої дитини не сплачує, попередження державного виконавця про необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини ігнорує, в пошуках роботи до центру зайнятості не звертався, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, ніяких заходів, щодо погашення заборгованості по виконавчому документу не вживав, унаслідок чого в період з 01 липня 2018 року по 01 лютого 2019 року утворилась заборгованість із сплати аліментів у розмірі 7903,33 грн. яка перевищує сукупну суму виплат за вісім місяців відповідних платежів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні. Показав, що аліменти не сплачує так як не працює, а отриманих коштів як пенсії не вистачає на їх сплату.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт умисного ухилення обвинуваченого від сплати аліментів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині), погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпіла ОСОБА_5 не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

Таким чином суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів), органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить визнання своє вини та щире каяття.Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч.1 ст. 164 КК України у виді арешту.

Призначаючи таке покарання, суд бере до уваги всі обставини по справі, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , та те що він маючи змогу не працює, зловживає спиртними напоями, має явно негативну характеристику за місцем проживання.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 164 КК Українита призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1