УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 13.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000246 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого третього Слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 13.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000246 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 повідомила, що слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 2 КПК України щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та з істотним порушенням вимог, передбачених ст.ст. 7, 8, 9, 10 КПК України, виніс незаконну та передчасну постанову від 13.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000246 від 01.03.2019 за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Зазначила, що вона звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.12.2018 року, у якій було зазначено, що 13.12.2017 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернулася прокурор у провадженні заступник начальника управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України - ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Вказує, що до зазначеного клопотання прокурор ОСОБА_5 з метою обґрунтування визначення розміру застави поза межами визначеними ст. 182 КПК України (у розмірі 5 000 000,00 гривень) внесла завідомо неправдиві відомості стосовно наявності у ОСОБА_6 та членів його сім`ї майна, яке насправді їм не належить.
Зазначає, що відомості щодо наявності у власності ОСОБА_6 та членів його сім`ї майна орієнтованою вартістю 5 720 000 млн. грн., є завідомо неправдивими, оскільки ОСОБА_6 перебуває у одному зареєстрованому у 2007 році шлюбі з ОСОБА_7 та майно, про наявність якого зазначає прокурор ОСОБА_8 , не належить ОСОБА_6 та членам його родини, окрім однієї квартири, яку ОСОБА_6 отримав у спадщину від померлої матері у 2004 році. Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 та придбана нею 31.07.2008 року, тобто після розірвання шлюбу із ОСОБА_6 , що свідчить про те, що зазначена квартира не може належати до майна членів родини ОСОБА_6 , оскільки придбана після розірвання шлюбу та належить особі ( ОСОБА_9 ), яка не є членом родини ОСОБА_6 . Що стосується наявності у власності ОСОБА_7 автомобіля марки «Land Rover, модель Rang Rover Sport, то він був проданий ОСОБА_10 31.05.2017 року.

У зв`язку з викладеним просить скасувати вказану постанову слідчого як незаконну та передчасну.

Слідчий в судовому засіданні заперечив щодо скарги ОСОБА_3 , просив відмовити у задоволенні скарги останньої.

В судовому засіданні заявник підтримала скаргу в повному обсязі та просила скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань знаходиться кримінальне провадження № 0000246, згідно якого відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 01.03.2019 року за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що у провадженні Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебувало кримінальне провадження № 0003536 від 18.11.2016 за ч.1 ст.255, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, з якого виділено в окреме провадження кримінальне провадження № 0000563 та з якого 22.03.2018 в окреме провадження виділено матеріали, в тому числі щодо ОСОБА_6 за № 0000675.

13.12.2017 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернулася прокурор у вказаному кримінальному провадженні заступник начальника управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

У заяві ОСОБА_3 зазначено, що прокурор ОСОБА_5 з метою обґрунтування визначення розміру застави поза межами визначеними ст.182 КПК України, внесла до вказаного клопотання завідомо недостовірні відомості щодо наявності у власності ОСОБА_6 та членів його сім`ї - першої та другої дружини трьох квартир та автомобіля орієнтовною вартістю 5 720 000 грн., чим, на думку заявника, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування не було допитано в якості свідка ОСОБА_3 по суті її заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки остання подала слідчому заяву про відмову від дачі показів на підставі п.п. 1,2 ч. 2 ст. 65 КПК України.

Під час досудового розслідування не було допитано в якості свідка ОСОБА_6 по суті заяви ОСОБА_3 від 07.12.2018, оскільки останній на підставі постанови слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України від 29.05.2017 знаходиться у розшуку, місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено та ухвалою слідчого судді стосовно останнього надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Допитана в якості свідка заступник начальника управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 пояснила, що на підставі постанови Генерального прокурора України входить до складу групи прокурорів, які здійснюють нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003536.

У зв`язку із закінченням 26.12.2017 строку дії попередньої ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 (попередня ухвала була винесена 26.06.2017 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва), нею в грудні 2017 року підготовлено, підписано та подано до Печерського районного суду м. Києва клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні та відповідно до вимог ст. 188 КПК України разом з вказаним клопотанням також подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані клопотання подавались до суду, так як ОСОБА_6 є підозрюваним у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, перебуває у розшуку та тривалий час переховується від органу досудового розслідування.

З приводу обґрунтування необхідності застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застави та визначення її розміру у вказаному клопотанні пояснила, що враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного щодо злочинної організації та її члена ОСОБА_6 , завдану розслідуваними злочинами шкоду, у органа досудового розслідування не було підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу.

Виключність випадку та розмір застави ґрунтувалась на тому, що вчинені ОСОБА_6 та злочинною організацією злочини мають загальнодержавний простір діяльності, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами; до діяльності злочинної організації залучено значну кількість осіб та засобів, у тому числі з колишнього вищого керівництва держави; спричинені злочинною організацією збитки державним інтересам обраховуються мільярдами гривень; період діяльності злочинної організації досить значний (майже 5 років); ОСОБА_6 має достатні матеріальні активи, а крім того мав міцні соціальні зв`язки.

Крім того, визначення суми застави є виключною прерогативою слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір якої визначає суд за своїм власним переконанням, вивчивши всі надані матеріали як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, виходячи з достатності вказаної суми для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України.

Про те, що ОСОБА_9 є колишньою дружиною ОСОБА_6 , нею також зазначено у клопотанні та чи враховувати наявність у неї майна чи ні при визначенні застави ОСОБА_6 має вирішувати слідчий суддя.

Під час підготовки вказаного клопотання від 13.12.2017, інформацію про те, яке саме майно перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_6 та членів його родини нею було отримано з інформації Національної поліції України на виконання доручення слідчого. Орієнтовна вартість майна була встановлена шляхом проведення огляду Інтернет сторінок щодо середньої вартості аналогічного майна, про що складено відповідний протокол.

Відомості про те, що автомобіль LAND Rover проданий ОСОБА_7 . ОСОБА_10 на момент підготовки вказаного клопотання їй відома не була та стала відома лише 05.03.2018 року, коли Апеляційним судом м. Києва було скасовано вказаний арешт автомобіля.

14.12.2017 року Печерським районним судом м. Києва задоволено клопотання та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк ухвали визначено до 14.06.2018, тобто 6 місяців.

У зв`язку з незатриманням та недоставкою до 14.06.2018 ОСОБА_6 до Печерського районного суду м. Києва, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 13.12.2017 судом не розглядалось.

Прокурор зазначає, що неправдиві відомості до вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 13.12.2017 року відносно ОСОБА_6 вона не вносила, умислу на вчинення будь-яких неправомірних дій не мала.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували у шлюбі та розірвали його 23.10.2007 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 ).
14.07.2007 ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_12 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 ). ОСОБА_11 була першою дружиною ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 другою дружиною останнього.
Також під час досудового розслідування встановлено, що станом на день складання вказаного клопотання ОСОБА_5 , тобто 13.12.2017 року, у власності ОСОБА_6 знаходилась квартира площею 45,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 та у власності ОСОБА_11 знаходились дві квартири площею 93,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 та площею 47 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Автомобіль марки LAND Rover, модель Range Rover Sport, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 не знаходився у власності ОСОБА_7 , оскільки був проданий нею ОСОБА_10 31.05.2017.
Відомості про наявність у власності ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 трьох квартир та автомобіля внесені прокурором ОСОБА_5 до вказаного клопотання на підставі інформації Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.04.2017 № 5484/39/04-2017.
Відомості щодо орієнтовної вартості вказаних трьох квартир та зазначеного автомобіля були внесені прокурором ОСОБА_5 на підставі протоколу огляду від 18.05.2017 веб-сторінок мережі Інтернет з оголошеннями про продаж аналогічного нерухомого та рухомого майна. Згідно з даним протоколом середня вартість будинку, який перебуває у власності ОСОБА_6 складає 0,77 млн. грн.; двох квартир, які знаходяться у власності ОСОБА_11 1,15 млн. грн.. та 0,96 млн. грн.. відповідно; вказаного автомобіля 2,84 млн. грн.
Під час досудового розслідування не отримані будь-які фактичні дані, що свідчать про обізнаність прокурора ОСОБА_5 станом на день складання зазначеного клопотання (13.12.2017 року) про факт продажу ОСОБА_6 вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 31.05.2017 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про вчинення прокурором ОСОБА_5 внесення завідомо неправдивих відомостей до вказаного клопотання під час досудового розслідування.

Доказів про те, які саме дії прокурора ОСОБА_5 свідчать про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, заявник не надала.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи в сукупності, слідчий прийшов до обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчим досліджено та надано належну оцінку доводам заявника.

Постанова слідчого складена з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України.

Таким чином, слідчим проведено необхідний обсяг слідчих дій, досліджено обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про законність оскаржуваної постанови, відповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, 110 КПК України, що має наслідком відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого третього Слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 13.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000246 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1