Справа № 132/1285/19
Провадження №1-кп/132/201/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
30.05.2019 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 26 листопада 2018 року, та за № 0000186 від 26 листопада 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Качанівка Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.03.2019 року по ст.ст. 407 ч.4, 69 КК України до двох місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті,

по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури

Вінницького гарнізону ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Починаючи з 26.02.2017 солдат ОСОБА_3 безперервно проходить військову службу у Збройних Силах України.

Так, 26.02.2017 року солдат ОСОБА_3 добровільно призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований до списків особового складу та поставлено на всі види до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 26.02.2017 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця-особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 161 (по стройовій частині) від 27.06.2017 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія 3 відділення 2 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

У відповідності до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год. 00 хв. у рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год. 00. хв. завершується робочий день.

Однак, в кінці липня 2018 року у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи на вищевказаній посаді, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без дозволу командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 27.07.2018 року о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 16.10.2018 року, усвідомивши протиправність своїх дій та бажаючи припинити вчиняти злочин, добровільно прибув до військової частини, та заявив про себе.

Крім того, в кінці жовтня 2018 року у солдата ОСОБА_3 знову виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи на вищевказаній посаді, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без дозволу командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 29.10.2018 року о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 26.03.2019 року о 08 год. 00 хв., усвідомивши протиправність своїх дій та бажаючи припинити вчиняти злочин, добровільно прибув до правоохоронного органу, та заявив про себе.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальних актах об`єднаного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що 26.02.2017 року він був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 №161 від 27.06.2017 року зарахований до списків особового складу частини, призначений на посаду водія 3 відділення 2 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 27 липня 2018 року о 9 год. 00 хв. він з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби без поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно на військову службу, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, доки 16.10.2018 року, усвідомивши протиправність своїх дій, самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 , та заявив про себе.

Крім того, 29.10.2018 року о 09 год. 00 хв. без дозволу командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду знову не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 26.03.2019 року о 08 год. 00 хв., усвідомивши протиправність своїх дій та бажаючи припинити вчиняти злочин, добровільно прибув до правоохоронного органу, та заявив про себе. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем ( крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину повторно.

По даному об`єднаному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування до ОСОБА_3 не застосовувались.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем проходження служби, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, що в сукупності свідчить про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню обвинуваченим нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, у виді арешту з триманням на гауптвахті.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, за який засуджується, до постановлення вироку Калинівським районним судом Вінницької області від 28.03.2019 року, за яким він засуджений по ст.407 ч.4 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 2 місяців з відбуванням покарання на гауптвахті, то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 місяців арешту з триманням на гауптвахті.

Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань за останнім вироком та попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.03.2019 року, ОСОБА_3 призначити остаточну міру покарання у виді 5 місяців арешту з триманням на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ