Справа № 159/640/19 Провадження №11-кп/802/501/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області 20 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноволя Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:
- 08.02.2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, даний вирок та вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2019 року щодо ОСОБА_8 постановлено виконувати самостійно.
ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він в кінці липня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, біля 10-ї години, діючи умисно, з корисливих спонукань, спрямованих на власне збагачення, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні залу очікування залізничної станції "Вербка", що розташована по вул. Брестська, 107 в м. Ковелі Волинської області, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки "Україна", типу "дамка", зеленого кольору, що належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останній майнової шкоди на загальну суму 2000 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини обвинуваченого у скоєному, просить скасувати вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від20 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 90 годин. Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, виконувати самостійно. Виключити із мотивувальної частини вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2019 року відносно ОСОБА_8 вказівку про застосування положень ч.4 ст.70 КК України. В решті вирок залишити без змін. Вказує, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 , безпідставно застосував положення ч.4 ст.70 КК України та призначив остаточне покарання з урахуванням попереднього вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, потерпілу, яка поклалась на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.
Згідно п.4 ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно з частиною 4 статті 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першійтретій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Суд першої інстанції хоча і послався в мотивувальній та резолютивній частині вироку на застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання, однак вірно зазначив, що даний вирок та вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2019 року щодо ОСОБА_8 слід виконувати самостійно.
Оскільки судом першої інстанції не призначалось покарання за сукупністю злочинів, не зараховувалось покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, а отже, закон України про кримінальну відповідальність фактично застосований не був, тому підстав для скасування вироку апеляційний суд не вбачає і вважає, що посилання суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частині вироку на ч.4 ст.70 КК України слід виключити.
Враховуючи, вищенаведене, апеляційна скарга заступника прокурора Волинської області підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Ковельського міськрайонного районного суду Волинської області від 20 червня 2019 року посилання на ч.4 ст.70 КК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: