Справа № 166/753/17 Провадження №11-кп/802/586/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2017 року,
В С Т А Н О В И В
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
засуджено:
- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.
Покладено на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу районного відділу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації в районний відділ з питань пробації.
Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він, всупереч вимогам п.п. 2.3. б; 12.1 Правил дорожнього руху України, 04 травня 2017 року о 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddi» р.н НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Ратне Ковель в напрямку м. Ковель біля с. Видраниця, Ратнівського району, Волинської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив з`їзд у правий по ходу руху кювет, де автомобіль перекинувся.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Caddi» р.н НОМЕР_1 ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичного експерта № 59 від 12 червня 2017 року отримав тілесні ушкодження: закрита травма органів грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін з крововиливами в м`які тканини грудної клітки, забій серця, забій верхньої долі лівої та правої легені, розрив нижньої долі правої легені; закрита тупа травма живота у вигляді множинних розривів діафрагмальної та вісцеральної поверхні печінки з розвитком внутрішньої кровотечі; закритий оскольчатий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині тіла; крововиливи в ділянці грудної клітки, лівого стегна, садно на лівій гомілці.
Причиною смерті ОСОБА_9 є отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма органів черевної порожнини, що супроводжувались розривом печінки та внутрішньою кровотечею.
Зазначена дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 перелічених Правил дорожнього руху України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вказує, що обставини, якими суд обґрунтовує можливість застосування ст. 75 КК України, є недостатніми та не зменшують вини обвинуваченого у вчиненому. Так, судом не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. Зокрема те, що від його злочинних дій, вчинених в стані алкогольного сп`яніння, настали тяжкі і незворотні наслідки смерть особи. Судом безпідставно враховано як пом`якшуючу покарання обставину відшкодування завданих збитків, так як шкода потерпілій відшкодована частково. Таким чином, призначене судом ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України із застосування ст. 75 КК України є надто м`яким та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та потерпілу, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України є правильними та ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на думку суду апеляційної інстанції, є підставними.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 міру покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину та наслідки його вчинення.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про скасування вироку в частині призначеного покарання з ухваленням нового.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує, що вчинений обвинуваченим злочин належить до категорії тяжких.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги особу винного, який раніше не судимий, вчинив необережний злочин, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, повністю відшкодував завдану шкоду.

Враховується апеляційним судом і позиція потерпілої ОСОБА_8 , яка просила суд звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вказує про відшкодування обвинуваченим завданих внаслідок вчинення злочину збитків в повному обсязі та про відсутність до нього претензій морального та матеріального характеру.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд правильно визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.
До обтяжуючих покарання обставин суд відніс перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції враховує конкретні обставини скоєного злочину, який відноситься до суспільно-небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, те, що обвинувачений ОСОБА_7 свідомо сів за кермо транспортного засобу у стані сильного алкогольного сп`яніння (3.1 проміле), під час керування яким допустив з`їзд у кювет та перекидання автомобіля, що спричинило загибель людини а саме його тяжкі наслідки заподіяння пасажиру.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із твердженнями апелянта про призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 мінімальний строк позбавлення волі у виді 3 (трьох) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На думку апеляційного суду таке покарання відповідатиме ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
У зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню в частині призначення покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2017 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття основного покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом:

Дата набрання законної сили: 22.10.2019 року

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2

Помічник судді ОСОБА_10