печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000531,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання Голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000531, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 у справі № 757/54534/17-к на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» ().

Обґрунтовуючи клопотання представник зазначає, що майно, на розпорядження яким судом накладена заборона, знаходиться у власності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», яким жодного правопорушення не вчинялося. Застосоване судом обмеження права власності на нерухоме майно, яке використовує в своїй господарській діяльності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», є втручання в господарську діяльність підприємства, прокурором не наведено жодних подій чи обставин, які би вказували на загрозу втрати майна чи на причетність підприємства чи його посадових осіб до вказаного правопорушення. Крім того, у кримінальному провадженні № 0000531, жодній особі про підозру не повідомлено.

Зазначив, що органом досудового розслідування не доведено, що нерухоме майно на рахунках підприємства відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України. Використання нерухомого майна здійснюється ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» відповідно до вимог чинного законодавства України, для досягнення цілей своєї господарської діяльності.

Учасники провадження до судового засідання не з`явилися. Представник власника майна надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, відповідно до якої доводи клопотання підтримує в повному обсязі. Тому слідчий суддя розглянув клопотання за такої явки сторін.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що третім слідчим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПАТ «КБ «Приватбанк» () (далі Банк) на підставі рішення КК від 16.12.2016, яке не відповідало вимогам «Положення про кредитні комітети, в системі «Приватбанк», діючи умисно та достовірно знаючи про існуючи заборони проведення активних операцій з пов`язаними з Банком особами, здійснили підписання додаткових угод з ПрАТ «СК «Інгосстрах» () від 16.12.2016 з зазначенням сум нарахування індексованої винагороди на суму 7 401 390,94 грн. за депозитним договором від 29.12.2005 та 129 490 883,54 грн. за депозитним договором від 11.01.2014, після чого здійснили виплату коштів на вказані суми ПАТ «СК «Інгосстрах», внаслідок чого, завдали Банку матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 у справі № 757/54534/17-к накладено арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (), а саме:

- паркувальне місце №147 м. Дніпро, вул. В.Вернаського, б. 35-т за реєстраційним номером 101;

- паркувальне місце №146 м. Дніпро, вул.В. Вернаського, б. 35-т за реєстраційним номером майна: 101;

- квартира площею 669,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 реєстраційним номер майна: 101;

- цілісний майновий комплекс районна друкарня за адресою: Рівненська область м. Острог, вул. Академічна,б.4 реєстраційний номер майна: 486556109.

Крім того, встановлено заборону розпоряджатись ним та відчужувати майно, яке належить на праві приватної власності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» ().

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Разом з тим, відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували, що майно, на яке накладено арешт відповідає критеріям речових доказів, визначним ст. 98 КПК України, тобто є майном набутим кримінально - протиправним шляхом або предметом кримінального правопорушення.

Отже, доводи прокурора про необхідність накладення арешту на нерухоме майно ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» з метою забезпечення збереження речових доказів є хибними.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Отже, арешт ухвалою слідчого судді на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту.

Також стороною обвинувачення не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), які виправдовували б такий спосіб втручання у господарську діяльність ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

З урахуванням наведеного клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання Голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000531 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 у справі № 757/54534/17-к на нерухоме майно, що на праві власності належить ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (), а саме:

- паркувальне місце №147, м. Дніпро, вул. В.Вернаського, б. 35-т за реєстраційним номером 101;

- паркувальне місце №146 м. Дніпро, вул.В. Вернаського, б. 35-т за реєстраційним номером майна: 101;

- квартира площею 669,9 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 101;

- цілісний майновий комплекс районна друкарня за адресою: Рівненська область м. Острог, вул. Академічна,б.4 реєстраційний номер майна: 486556109.

Скасувати заборону розпоряджатись та відчужувати дане майно, що належить на праві власності ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», встановлену ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 у справі № 757/54534/17-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1