У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0009027 внесеного 22 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в:
заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, а також права розпорядження та користування кв. АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному за № 0009027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зважаючи на те, що прокурор у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, а й отже не довів слідчому судді обставини, які передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, в тому числі і не підтвердив процесуальну актуальність даного клопотання, в даному конкретному випадку підстав для задоволення такого клопотання немає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0009027 внесеного 22 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1