Справа № 206/4681/19
1-в/206/337/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із середньо технічною освітою, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.11.1994 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 229-6, ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнено 19.08.1997 року ст.3 ЗУ «про Амністію» від 26.06.1997;
- 06.11.1998 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 226-6, КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.07.2002 року Індустріальним районним судом м. Дніпро за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 28.12.2005 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 25.03.2008 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30.05.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, КК України до 3 років позбавлення волі;
- 15.04.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 14.07.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 27.12.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст.15, ч.3 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2017 року. Зараховано строк з 12.07.2017 року по 14.07.2017 року включно. Ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 року замінено невідбуту частину 01 р. 04 м. 09 дн. позбавлення волі на обмеження волі ст. 82 КК України,
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора: ОСОБА_4
представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -
В С Т А Н О В И В:
21.08.2019 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся з заявою засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану ним заяву та просив задовольнити, оскільки довів своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Представник ІВЦ №133 в судовому засіданні при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудження ОСОБА_3 , покладався на розсуд суду.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку засудженого, прокурора та представника виправної установи, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки останній знаходиться в місцях виконання покарання з 02.08.2017. У Державній установі «Ігренський виправний центр (№ 133)» засуджений відбуває покарання з 21.05.2019. Вимоги відбування покарння не порушував, має 1 (одне) заохочення стягнень не має. Характеризується позитивно.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Суд дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальною. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим до своїх прямих обов`язків, ще не підтверджують того, що він повністю став на шлях виправлення, зазначена поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки, лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_3 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, а саме 10 місяців 13 днів, а кінець строку (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 17.07.2020 року. Тобто на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, ОСОБА_6 вже звільнявся від відбування покарання умовно-достроково тричі (за вироками: Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2005 року, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2008 року, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2002 року) після чого продовжив вчинювати нові злочини, і хоча не в період умовно-достроково звільнення, проте маючи не зняту та не погашену судимість за корисливий злочин, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ст. 372 Кримінально- процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1