Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/260/19
У Х В А Л А

"20" травня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження № 0000047 від 27.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що 27.02.2019 р. приблизно о 06:00 год. ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Фольксваген ЛТ 35», неподалік с. Трибухи Літинського району Вінницької області, допустив зіткнення із автомобілем марки «Сканія», д.н.з. « НОМЕР_1 » із напівпричепом марки «Шварцмюллер», д.н.з. « НОМЕР_2 », які належить заявникам, внаслідок чого пасажир «Фольксваген» отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Заявники вказують, що слідчим поліції вилучено належний транспортний засіб «Сканія», технічний паспорт, ключі від запалення до нього та ін. У подальшому, накладено арешт на вказаний автомобіль та причіп та розміщено на автодорозі поблизу поста патрульної поліції.

Враховуючи ту обставину, що авто було вилучено багато часу назад, а у працівників поліції було достатньо часу на проведення всіх необхідних експертиз та слідчих дій, тому заявники змушені звернутися до суду з вказаною заявою і просять скасувати накладений арешт з метою забезпечення їхнього права власності.

Просять скасувати арешт, накладений ухвалою Літинського районного суду Вінницької області на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Сканія», д.н.з НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «Шварцмюллер», д.н.з. « НОМЕР_2 », технічні паспорти, ключі від запалення до нього.

В судове засідання заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Клопотання підтримують і просять його задовольнити в повному обсязі.

Представник СВ Літинського ВП Калинівського відділу ГУНП у Вінницькій області слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що під час досудового слідства ним було здійснено всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем. На даний час в зв`язку з розбіжностями в показах водіїв причетних до даної ДТП є необхідність провести слідчий експеримент за їх участю. Також суду повідомив, що даний автомобіль знаходиться під постійним відеонаглядом, переданий йому на відповідальне зберігання і заяви власника, що автомобіль розбирають не відповідає дійсності. При вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення представника СВ Літинського ВП, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до витягу з ЄРДР (а.с. 8-9) вбачається що 27.02.2019 р. внесено відомості про кримінальне правопорушення по факту дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 27.02.2019 р. приблизно о 06:00 год. по автодорозі сполученням «Уланів-Хмільник-Біляківці» в напрямку с. Біляківці, неподалік с. Трибухи Літинського району Вінницької області за участю автомобіля «Volkswagen» моделі «LT35», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобілем марки «Scania» моделі «R420» д.нз. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» моделі «SPA-3E» д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу (а.с. 10), ОСОБА_4 зазначений власником автомобіля марки «Scania» моделі «R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу (а.с. 10), ОСОБА_5 зазначена власником напівпричепу марки «SCHWARZMULLER» моделі «SPA-3E» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області від 01.03.2019 р., задоволено клопотання слідчого та накладено арешт: на автомобіль Volkswagen LT35» д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки Scania R420 д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп SCHWARZMULLER SPA-3E д.н.з. НОМЕР_4 .

Як визначено в мотивувальній частині ухвали слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема мають статус речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування накладеного арешту, оскільки в судовому засіданні встановлено, що слідством проведено всі необхідні слідчі дії по вищезазначеному майну, а тому зазначене майно необхідне власникам для проведення підприємницької діяльності, тому суд вважає, що арешт накладений ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01.03.2019 року, на тимчасово вилучене майно, яке було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки Scania R420 та напівпричіп SCHWARZMULLER SPA-3E, які відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в застосуванні накладеного решту.

Суд критично ставиться до заяв ОСОБА_4 що в нього безпідставно вилучили його майно і що йому про це було не відомо, оскільки він приймав участь в судовому засіданні при розгляді клопотання про накладення арешту на належний йому автомобіль.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області від 01.03.2019 р. на тимчасово вилучене майно, зокрема:

- автомобіль марки «Scania» моделі «R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- напівпричіп марки «SCHWARZMULLER» моделі «SPA-3E» реєстраційний номер НОМЕР_4 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУН у Вінницькій області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово вилучене у них майно, а саме: автомобіль марки Scania R420, д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від запалення до нього; напівпричіп SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_4 , технічні паспорти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С Суддя: ОСОБА_1