Провадження № 11-сс/4808/314/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах АТ «Прикарпаттяобленерго», на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2019 року про відмову у задоволені її скарги на постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 від 09.10.2019 року про закриття кримінального провадження, -

за участю: прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування. Апелянт висловила свою незгоду в частині того, що слідчий суддя безпідставно послався на приписи ст. 294 КПК України та зробив висновок про те, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, у зв`язку із відсутністю клопотання з цього приводу, в той час як вказаного питання не було порушено в скарзі апелянта на постанову слідчого. Апелянт вважає, що досудове слідство не було проведено у повному обсязі, висновки експертизи не є повними, оскільки не надається відповідь на основні та першочергові питання поставлені перед судовим експертом, а тому, на думку апелянта, постанова про закриття провадження є передчасною. Посилається на те, що з висновками експертизи від 29.03.2019 року апелянта було ознайомлено лише 26.09.2019 року, тобто фактично в період спливу строку досудового розслідування. Вказує на те, що в задоволенні клопотання про проведення додаткової експертизи слідчим було відмовлено в день закриття кримінального провадження без будь-якого аргументування. На думку апелянта, слідчий мав процесуальну можливість для вирішення питання про продовження строків досудового розслідування у встановленому законом порядку, що є обов`язком слідчого, оскільки експертиза не була проведена у повному обсязі, проте цей факт не був врахований слідчим суддею.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах АТ «Прикарпаттяобленерго», на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що у кримінальному провадженні № 0003669 жодній особі про підозру не повідомлено, строки досудового розслідування минули, а тому продовженню не підлягають. Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що під час перевірки постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя не перевіряє доводи щодо неефективності досудового розслідування та правильності встановлених слідством фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тільки встановляє наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час апеляційного розгляду:

- апелянт просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт захисник ОСОБА_7 висловила свою незгоду з тим, що слідчим не в повному обсязі було проведено досудове слідство, проте слідчий суддя в своєму рішення розглядав питання щодо спливу строку досудового розслідування, в той час як про це не наголошувалось апелянтом в скарзі на постанову слідчого.

Перевіривши вказані доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, оскільки слідчий суддя належним чином перевірив всі доводи та аргументи, викладені у скарзі захисника ОСОБА_7 , та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, чіткий перелік яких, міститься в даній статті, зокрема, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Законом, зокрема ст. 219 КПК України, передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Згідно з ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у відповідний строк, він може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений п.1 3 ч. 2 ст. 219 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.

Отже законодавством чітко визначені наслідки закінчення строків досудового розслідування неможливість поновлення та обов`язковість закриття.

Системне тлумачення положень КПК України надає колегії суддів зробити висновок про те, що будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження прийняти відповідне рішення.

Слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вказаних вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Матеріали провадження та додані документи свідчать про те, що на час звернення захисника до суду зі скаргою, жодній особі повідомлення про підозру не вручалося.

Доводи апелянта в частині залишення поза увагою слідчого судді питання щодо неповноти досудового слідства, не перевіряються на даному етапі кримінального провадження, оскільки законом чітко передбачений обов`язок слідчого закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Між тим, апелянт мав можливість у разі тривалого розслідування кримінального провадження, або у разі бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, оскаржити його дії у передбаченій законом спосіб, проте, матеріали провадження не містять жодної скарги захисника з цього приводу, а тому доводи апелянта в цій частині не є слушними.

В той же час, діючим законодавством передбачено, що учасники судового провадження користуються наданим їм правом вільно та на власний розсуд.

Незгода апелянта з висновком експертизи не є предметом розгляду вказаного провадження, оскільки перевірка повноти експертних досліджень не входить до кола повноважень ані слідчого судді, ані суду апеляційної інстанції на даному етапі кримінального провадження.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя правильно дійшов висновку про відмову в задоволені скарги захисника.

Апеляційним переглядом не встановлено порушення слідчим суддею норм процесуального права.

За таких обставин, підстави для скасування ухвалу слідчого судді та направлення матеріалів провадження для продовження досудового розслідування, як про це наголошує апелянт, - відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах АТ «Прикарпаттяобленерго», залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2019 року про відмову у задоволені її скарги на постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 від 09.10.2019 року про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5