Справа № 199/9762/19
Провадження (1-кп/199/648/19)
ВИРОК
іменем України

09.12.2019 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000272 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, офіційно непрацюючого, інваліда 2 групи (загальне захворювання туберкульоз), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а останній раз:

-11.04.2019 Амур-Нижньодніпровським рай-онним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнений з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та маючи не зняту, та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив аналогічний, умисний, корисливий злочин. Так, 18.11.2019 року близько 14:00 години знаходився у вітальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 відпочивав у компанії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному домоволодінні ОСОБА_7 побачив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Meizu М5», та в цей момент вирішив заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку, попросив надати йому засіб мобільного зв`язку, при цьому заздалегідь знаючи, що не виконає взяті на себе зобов`язання, тобто не поверне телефон власнику. В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 будучи впевненим в добросовісності наміру ОСОБА_7 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Meizu М5».

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, взяв зазначений засіб мобільного зв`язку з рук ОСОБА_5 , та близько 14:35 години, перебуваючи за вказаною адресою, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_5 не може бачити його дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5444-19 від 28.11.2019 на загальну суму 2690 гривень 10 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 18.11.2019 року близько 14:00 години знаходився у вітальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де відпочивав у компанії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному домоволодінні він побачив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Meizu М5», та в цей момент вирішив заволодіти вказаним телефоном шляхом зловживання довірою, та попросив надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого потерпілий ОСОБА_5 добровільно передав йому свій мобільний телефон «Meizu М5». Після чого, він взяв вказаний мобільний телефон у ОСОБА_5 , та близько 14:35 години, перебуваючи за вказаною адресою, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_5 не може бачити його дії та з вказаним мобільним телефон скрився, розпорядившись ним на власний розсуд, з розміром матеріальної шкоди він згоден, просить суворо не карати, врахувати визнання вини, щиросердне каяття, наявність захворювання туберкульоз.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- заявою ОСОБА_9 від 18.11.2019 року, в якій останній просить правоохоронні органи прийняти заходи відносно ОСОБА_4 , який 18.11.2019 року близько 14 год.30 хв. за місцем його мешкання, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку його мобільного телефону (т.2 а.п.9);

- заявою про залучення до провадження в якості потерпілого ОСОБА_9 (т.2 а.п.12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2019 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 впізнав особу зображену на фотознімку №2, як особу яка 19.11.2019 року запропонувала придбати йому мобільний телефон Meizu М5 Note (згідно долученої довідки, особа під фотознімком №2 ОСОБА_4 ) (т.2 а.п.20-21,22);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.11.2019 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 впізнала особу зображену на фотознімку №4, як особу яка 18.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , викрала мобільний телефон (згідно долученої довідки, особа під фотознімком №4 ОСОБА_4 ) (Т.2 а.п.25-26,27);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 5444-19 від 28.11.2019 року, відповідної до якої вартість мобільного телефону «Meizu М5 Note» складає 2 690 грн. 10 коп. (т.2 а.п.33-35);

- копією вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпро-петровська від 11.04.2019 року, який не оскаржувався та набрав законної сили 14.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75,76 КК України, звільнено з іспитовим строком 2 роки, цим вироком також підтверджується, що ОСОБА_4 є інвалід 2 групи (т.2 а.п. 42 ).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, письмових документів (т.1 а.п.32).

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ч.2 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставина згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину, оскільки окрім повторності, обвинувачений раніше судимий за інші склади злочинів.

ОСОБА_4 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, є інвалідом 2 групи (загальне захворювання туберкульоз), що судом відповідно до ст.66 КК України враховується як пом`якшуючі покарання обставини, вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.71 КК України, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення: в Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз МЮ України експертизи №5444-19 від 28.11.2019 року у сумі 314,00 грн. (т.2 а.п.31 ) - підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до обвинуваченого у даному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати покарання у розмірі шести місяців позбавлення волі, не відбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2019 року за ст.185 ч.2 КК України і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Міру покарання обчислювати обвинуваченому з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги, обвинувачений - з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, направляється потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1