Справа № 752/1591/18
Провадження № 1-кп/752/449/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гурівщина Києво-Святошинського району Київської області, громадянки України, освіта середня, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2002 року народження, працевлаштованої неофіційно, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 31.12.2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "ВелМарт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком", розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Саперно-Слобідська, 10-В, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць магазину продукти харчування та крем для рук на загальну суму 311 гривень 56 копійок, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фудком», які помістила до пакету, після чого пройшла касову зону магазину, не розрахувавшись за товар, та намагалась залишити приміщення торгівельної зали, однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони з викраденим.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та показала суду про те, що у грудні 2017 року неофіційно працювала у магазині "Велмарт" прибиральницею та з метою вчинення крадіжки взяла з полиць магазину продукти харчування та крем для рук, після чого не розрахувалась за викрадене, пройшла касову зону магазину, однак була затримана працівниками охорони з викраденим товаром.

Щиро розкаялась у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним вище суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, однак не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченої.
При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;
- особу обвинуваченої, яка одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, 2002 року народження, працевлаштована неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, є її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази - олію соняшникову "Щедрий дар", батончик "Хто сказав Му", соус грибний "Торчин", мандарин "Клементин", оселедець "Ваговий", мафін зі смородиною "Віденські булочки", 28 упаковок чаю "L 200 мл автомат", крем для рук "Бархатні ручки", які передані на відповідальне зберігання Товариству з обмеженю відповідальністю "Фудком", - залишити йому ж за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку, вручити його обвинуваченій - негайно.

Суддя ОСОБА_1