В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2019 Справа №607/15414/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10 жовтня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернополя, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті та підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.

Обвинувачена ОСОБА_6 відповідно до наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі №42-К від 01 вересня 2014 року призначена на посаду майстра виробничого навчання. Крім цього, згідно наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі №110 від 21 серпня 2017 року, обвинувачена ОСОБА_6 зобов`язана організувати проходження виробничого навчання учнів групи №38 професії «Кухар; офіціант; бармен; майстер ресторанного обслуговування» з 1 вересня по 6 жовтня 2017 року та відповідно до посадової інструкції затвердженої директором навчального закладу п. 3.2 - складає документацію по плануванню виробничого навчання, підбирає навчально-виробничі роботи у відповідності з затвердженим переліком, п. 3.5 - приймає виконані учнями роботи і завдання, оцінює їх якість, здає готову продукцію робітникам технічного контролю або старшому майстру училища, п.3.11 - здійснює облік навчально-виробничих робіт учнів групи, слідкує за правильним веденням ними щоденників обліку виконання завдань і складання звітів про практику, а також за нарахування і перерахування грошових сум за роботи, виконані учнями в період виробничого навчання і практики, своєчасною виплатою їм встановлених нагород.

Так, 09 жовтня 2017 року майстер виробничого навчання Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу та торгівлі - обвинувачена ОСОБА_6 , яка відповідно до посадової інструкції мала право на оцінювання учнів за проходження виробничого навчання, зустрілась із учнем 3 курсу Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу та торгівлі ОСОБА_9 , в ході розмови із останньою, у обвинуваченої ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за зарахування проходження виробничого навчання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 жовтня 2017 року обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу та торгівлі, що знаходиться по проспекті Степана Бандери, 32 в м. Тернополі запропонувала ОСОБА_9 надати їй неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень за зарахування проходження виробничого навчання.

Надалі, 11 жовтня 2017 року, близько 11 години, обвинувачена ОСОБА_6 , переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за зарахування проходження виробничого навчання, у приміщенні кабінету №5 Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу та торгівлі, що знаходиться по проспекті Степана Бандери, 32 в м. Тернопіль, одержала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень за зарахування проходження виробничого навчання.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_6 слід ухвалити виправдувальний вирок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнала, просить її виправдати, оскільки інкримінованого їй кримінального правопорушення не вчиняла; вважає, що дії ОСОБА_9 та органу досудового розслідування носять щодо неї провокаційний характер, спрямований на те, щоб скомпрометувати її.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 показала, що з вересня 2014 року працювала на посаді майстра виробничого навчання Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі. У своїй роботі керувалася посадовою інструкцією. У 2017 році вона була майстром групи, у якій навчалась учениця ОСОБА_9 . Вказана учениця не відвідувала заняття в училищі, за її негативну поведінку була відрахована з гуртожитку. Крім цього, ОСОБА_9 не пройшла виробничу практику у травні-червні та вересні 2017 року та не внесла оплату на розрахунковий рахунок училища за дану практику. Зокрема, учениця ОСОБА_9 самостійно вибрала проходження виробничої практики у вересні 2017 року в закладі «Автопорт» в м.Тернополі, з приводу чого обвинувачена надала їй відповідний договір про проходження виробничої практики. 25 вересня 2017 року вона прибула у заклад «Автопорт» з метою перевірки, чи присутня на практиці учениця ОСОБА_9 , однак остання була відсутня. 26 вересня 2017 року вона подзвонила до директора закладу «Автопорт» ОСОБА_10 і запитала у неї, чому ОСОБА_9 не зараховують практику, на що остання відповіла, що вони відмовляються приймати на практику ученицю ОСОБА_9 .

Також, керівництво училища постійно на нарадах наголошувало усім майстрам про необхідність надходжень коштів на рахунок училища за проходження виробничої практики. Тоді на початку жовтня 2017 року вона повідомила заступника директора училища ОСОБА_11 про те, що учениця ОСОБА_9 не пройшла виробничої практики, договір із закладом «Автопорт» не підписаний, кошти на рахунок училища не поступили, остання не відвідує заняття. Після цього, ОСОБА_11 сказала їй викликати для бесіди в училище мати ОСОБА_9 , що вона і зробила. 09 серпня 2017 року в училище прибула мати учениці ОСОБА_12 , з якою відбулась розмова у вестибюлі в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_13 . В загальному із ОСОБА_12 розмовляла ОСОБА_13 . Під час даної розмови ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_13 про те, що передасть гроші в сумі 1500 гривень за проходження виробничої практики через доньку ОСОБА_9

11 жовтня 2017 року близько 11 години вона прибула в училище. Після цього, в кабінет виробничого навчання зайшла ОСОБА_9 та підійшла до столу, біля якого знаходились вона та ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_9 почала розмову за оплату виробничої практики, проте детально загадати не може, оскільки в цей час пила каву та розмовляла по телефону. Потім ОСОБА_9 намагалась передати їй грошові кошти, проте вона їх не взяла, відсунувши купюри в сторону, розмовляючи при цьому по телефону зі своєю ученицею ОСОБА_14 . Тоді ОСОБА_13 взяла зі столу грошові кошти, перерахувала їх, а ОСОБА_9 вийшла з кабінету. Далі ОСОБА_13 встала зі свого робочого місця, маючи намір вийти з приміщення кабінету виробничого навчання. В цей час в кабінет зайшли працівники УСБ України в Тернопільській області і запитали у присутніх хто ОСОБА_6 , і де гроші, які передала ОСОБА_9 . Після цього, працівники правоохоронних органів повели її та ОСОБА_13 в методичний кабінет. По дорозі у коридорі ОСОБА_13 попросила заступника директора училища ОСОБА_11 викликати їм адвоката. Слідча та прокурор під час проведення освідування та огляду місця події не допускали адвоката ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вона відмовилась від підпису у протоколах слідчих дій. Крім цього, прокурор ОСОБА_7 погрожував їй затриманням з подальшим поміщенням під варту. Після цього її та ОСОБА_13 повезли службовим автомобілем до ГУНП в Тернопільській області, де слідча ОСОБА_15 мала намір оголосити їй підозру за ст.368 КК України. Проте, після зауваження захисника ОСОБА_8 щодо невідповідності суб`єкта злочину за ст.368 КК України займаній посаді ОСОБА_6 , слідча після тривалих консультацій відпустила її додому, не оголошуючи підозри. Разом з цим, слідча ОСОБА_15 протягом усього досудового розслідування порушувала її право на захист, відмовляла в задоволенні чисельних клопотань, не надавала матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що у 2017 році навчалася у Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі. У вересні 2017 року вона проходила виробничу практику в закладі «Автопорт» у м.Тернополі. Керівником практики була ОСОБА_6 . Під час проходження практики ОСОБА_6 приїжджала перевірити, чи вона є присутня, проте її не було. Керівництво «Автопорту» повідомило її, що вона не буде проходити у даному закладі виробничу практику. Через якийсь час ОСОБА_6 у навчальному закладі їй сказала, що для того, щоб зарахували практику, вона має передати 1500 гривень, інакше її відрахують. Чи є у навчальному закладі рахунки для внесення коштів на благодійну допомогу їй не відомо. Далі у жовтні 2017 року вона звернулась в прокуратуру із заявою про вимагання у неї неправомірної вигоди. Потім під супроводом правоохоронних органів вона зайшла в кабінет де знаходилась ОСОБА_6 та передала останній 1500 гривень. Вказані грошові кошти вона поклала на стіл ОСОБА_6 , потім ОСОБА_13 взяла дані кошти, перерахувала їх та сказала, що більше у неї не буде проблем із практикою.

Заклад «Автопорт» для проходження виробничої практики вона обрала самостійно, про що домовилась із директором ОСОБА_16 . Однак, коли вона повідомила ОСОБА_16 , що дана практика є оплачуваною і заклад «Автопорт» має перерахувати кошти за практику на рахунок училища, то ОСОБА_16 відмовилась укладати договір про проходження виробничої практики, про що вона повідомила ОСОБА_6 .

Де і хто їй вручав грошові кошти для передачі ОСОБА_6 вона не пригадує, пам`ятає, що 1500 гривень їй передали двоє осіб правоохоронних органів на вулиці біля училища. За її участі огляду грошових коштів не проводилось. Аудіо-відео пристрій для контролю за вчиненням злочину їй передали працівники правоохоронних органів і встановили їх на вулиці біля училища.

Вона не повідомляла батьків про вимагання у неї грошових коштів ОСОБА_6 .

При додатковому допиті свідка ОСОБА_9 , остання суду показала, що раніше вона проходила виробничу практику у громадських закладах харчування м.Тернополя, зокрема у «Джентльмен», «Отаман». Після проходження практики керівництво даних закладів видавали їй гроші на руки, які вона вносила на розрахунковий рахунок училища, а потім передавала квитанції про оплату практики майстрам училища. ОСОБА_6 було відомо, що вона не пройшла практику, і що за гроші може їй допомогти в проходженні виробничої практики.

Крім цього, ОСОБА_9 уточнила свої попередні показання, ствердивши, що грошові кошти для вручення ОСОБА_6 їй передали у присутності свідків в приміщенні УСБ України в Тернопільській області.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_17 суду показала, що заяви адресовані директору училища ОСОБА_18 та суду від 23.02.2018 з приводу невинуватості ОСОБА_6 писала зі зразка, який надала майстер доньки ОСОБА_19 . Грошей в розмірі 1500 грн. вона доньці не передавала. Під час досудового розслідування в правоохоронних органах не була, у слідчих діях участі не приймала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що з 01 вересня 1980 року працює у Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі. З 23 лютого 2016 року виконує обов`язки директора училища. Учні училища, згідно навчального плану зобов`язані проходити виробничу практику, про що навчальним закладом видається відповідний наказ. Учень вправі самостійно обрати собі заклад, у якому бажає проходити практику із подальшим укладенням договору про проходження виробничої практики. Контроль та перевірку проходження учнем практики здійснює майстер виробничого навчання училища. У випадку, якщо учень з тих, чи інших причин не пройшов виробничої практики, то це не є підставою для відрахування останнього з училища. Практика є оплатною, підприємство, де проходив учень виробничу практику, згідно договору зобов`язано перерахувати кошти у розмірі 50% за виконану роботу учнем на рахунок училища. Крім цього, керівництво училища неодноразово зверталося до батьків, діти яких навчаються щодо добровільного надання коштів у вигляді спонсорської допомоги, оскільки це є єдиним джерелом існування училища. Майстри контролювали і забезпечували збір коштів за проходження практики та подальшого їх внесення на рахунок училища. У випадку, якщо учні здавали кошти безпосередньо майстру, то останній обов`язково їх вносив на розрахунковий рахунок училища.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що працює у Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі на посаді майстра виробничого навчання. Також у даному училищі працювала її донька ОСОБА_6 на посаді майстра виробничого навчання. ОСОБА_9 їй відома як учень, яка систематично не відвідувала навчання, за негативну поведінку була відрахована з гуртожитку. В кінці вересня ОСОБА_6 їй повідомила, що ОСОБА_9 не пройшла виробничої практики і відповідно кошти за практику на рахунок училища не поступили. Тоді вона порадила ОСОБА_6 повідомити про даний факт керівництво училища. Після цього, ОСОБА_6 викликала для бесіди мати ОСОБА_9

09 жовтня 2017 року в училище з`явилась ОСОБА_12 , з якою відбулась розмова у вестибюлі в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . Під час даної розмови вона повідомила ОСОБА_12 про необхідність внесення 1500 грн. (дану суму вона визначила самостійно) на рахунок училища за не пройдені виробничі практики, на що остання сказала, що передасть гроші через доньку ОСОБА_9 . Проте, ОСОБА_9 заперечила, та сказала, що сама знайде гроші для оплати практики.

11 жовтня 2017 року близько 11 години вона та ОСОБА_6 перебували у кабінеті в приміщенні училища, у якому знаходилося близько 15 викладачів. Через якийсь час в кабінет виробничого навчання зайшла ОСОБА_9 та підійшла до столу, біля якого знаходились вона та ОСОБА_6 та передала останній гроші за практику, однак ОСОБА_6 даних грошей не взяла, оскільки розмовляла по телефону та пила каву. Тоді ОСОБА_9 поклала дані грошові кошти їй ОСОБА_13 на стіл. Вона взяла дані кошти, перерахувала їх та повідомила ОСОБА_9 , що тепер практика оплачена та в подальшому буде зарахована комісією училища. Після цього ОСОБА_9 вийшла з кабінету. Через 5 хвилин після виходу ОСОБА_9 , в кабінет зайшли працівники УСБ України в Тернопільській області, які нікого не допускали, зокрема, адвоката до них, проводили освідування, огляд місця події. Потім відвезли її та ОСОБА_6 в приміщення ГУНП в Тернопільській області до слідчого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показав, що працює на посаді старшого оперуповноваженого УСБ України в Тернопільській області. Відповідно до доручення прокурора на початку жовтня 2017 року він був присутнім при вручені ОСОБА_9 технічних засобів та грошових коштів у приміщенні УСБ України в Тернопільській області. Грошові кошти в розмірі 1500 грн. були оброблені спецпрепаратом «Промінь». При вручені ще були присутні два працівники УСБ України в Тернопільській області та двоє понятих. Після цього, ОСОБА_9 пішла до Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі. Коли ОСОБА_9 вийшла з приміщення училища, то повідомила, що передала кошти, які вимагали у неї за проходження практики.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_21 суду показав, що 11 жовтня 2017 року він проходив повз Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі. Саме в цей час біля училища він побачив багато людей, і оскільки він є журналіст, і його зацікавило в чому справа, то підійшов до натовпу. Підійшовши, він запитав у ОСОБА_11 , що сталося. ОСОБА_11 йому відповіла, що працівника училища звинувачують в одержанні хабаря. Тоді він, зайшовши в приміщення училища, побачив, що в одному із кабінетів проводиться слідча дія. Після цього, він розпочав фіксувати усе на свою відеокамеру. Згодом з`явився адвокат ОСОБА_8 , однак працівники правоохоронних органів не допустили його до участі в слідчій дії. Потім працівники правоохоронних органів попросили його припинити фіксацію на відео та перейшли у інший кабінет. Це всі обставини, які йому відомі у даному кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_19 суду повідомила, що ОСОБА_9 не відвідувала навчання. Батьки на виклики не з`являлися. Тоді вона вирішила зустрітись із мамою учениці. Коли вона зустрілась із мамою ОСОБА_9 , то обговорювали лише відвідування занять та успішність ОСОБА_9 . Стверджує, що жодних зразків заяв матері ОСОБА_9 не надавала, та ні про що її не просила.

Допитана в судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_22 суду показала, що 11 жовтня 2017 року вона перебувала в Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі. Більшість викладачів були на похороні у співробітниці. Зранку в кабінет, де вона знаходилась двічі заходила учениця ОСОБА_9 , яка хотіла поговорити особисто з майстром ОСОБА_6 . Близько 11 години з похорону приїхали майстри училища, серед яких була ОСОБА_6 . Після цього, зайшла ОСОБА_9 і звернулась до ОСОБА_6 , яка говорила по телефону. Далі ОСОБА_9 залишила гроші на столі та сказала, що це за практику і вийшла з кабінету. Через невеликий проміжок часу в кабінет зайшли працівники правоохоронних органів.

Допитана в судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_23 надала суду показання, які за соєю суттю аналогічні до показань свідка ОСОБА_22 .

Допитана в судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_24 суду показала, що працює в Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі викладачем фізики, методист. Крім цього, показала, що була очевидцем того, як у жовтні 2017 року у вестибюлі училища розмовляли ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та жінка віком 40 років. Суть розмови їй не відома.

Допитана в судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_11 суду показала, що бачила, як на початку жовтня 2017 року ОСОБА_6 в приміщенні училища розмовляла із мамою ОСОБА_9 . Також, 11 жовтня 2017 року після похорону у співробітниці почула шум в приміщенні училища. Коли вийшла зі свого кабінету, то побачила працівників правоохоронних органів, які побігли до кабінету майстрів, куди її не допустили.

Потім ОСОБА_6 , ОСОБА_13 повели до методичного кабінету. Тоді вона викликала адвоката ОСОБА_8 , який згодом приїхав. Після цього вона вийшла на вулицю, де зустріла ОСОБА_21 , якого запросила в якості журналіста для того, щоб останній зафіксував порушення або незаконність дій працівників правоохоронних органів. З приводу оплати виробничої практики їй нічого не відомо, оскільки це не її напрямок роботи.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, досліджені наступні документи, у яких викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, які надані стороною обвинувачення, а саме:

- заява ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року, адресована керівнику Тернопільської місцевої прокуратури, відповідно до якої заявниця вказала, що з 09 жовтня 2017 року майстер виробничого навчання Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_6 вимагає неправомірну вигоду у сумі 1500 грн. за зарахування проходження виробничої практики. У зв`язку з цим просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за даним фактом;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000054, з якого вбачається, що 10 жовтня 2019 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією - ч. 3 ст. 368 КК України, за фабулою правопорушення: майстер виробничого навчання ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_6 вимагає неправомірну вимогу у розмірі 1500 грн. в студентки цього навчального закладу ОСОБА_9 за зарахування проходження виробничої практики;

- постанова прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 10 жовтня 2017 року про визначення підслідності, згідно якої визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000054 від 10 жовтня 2017 року за Тернопільським відділом поліції ГУНП в Тернопільській області;

- постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 19 жовтня 2017 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення, згідно якої дії ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 3 ст. 354 КК України;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 3 ст. 354 КК України, з наступною фабулою: майстер виробничого навчання ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_6 отримала неправомірну вигоду у розмірі 1500 грн. від учня даного навчального закладу ОСОБА_9 за зарахування проходження виробничого навчання;

- клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 10 жовтня 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контроль особи, та ухвала слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року, відповідно до якої клопотання задоволено та надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії аудіо, відеоконтролю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , на строк 30 діб з дня отримання дозволу на проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії.

- постанова про проведення контролю за вчиненням злочину № 843т від 11 жовтня 2017 року, винесена прокурором у кримінальному провадженні, згідно якої постановлено: провести починаючи з 11 жовтня 2017 року на 12 жовтня 2017 року, негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину, у формі спеціального слідчого експерименту із залученням ОСОБА_9 як заявника та вручити їй заздалегідь ідентифіковані (помічені) засоби, а саме грошові кошти в сумі 1500 гривень, які ОСОБА_6 вимагає надати в якості неправомірної вигоди. Проведення негласної слідчої (розшукової) дії доручити співробітникам Управління СБ України в Тернопільській області. Доручити УСБУ в Тернопільській області ідентифікувати та помітити спеціальною хімічною речовиною «Промінь-1», фотографування (фотокопіювання), грошових коштів загальною сумою 1500 гривень та у випадку виникнення відповідних обставин, вручити їх ОСОБА_6 . До проведення негласної слідчої (розшукової) дії залучити ОСОБА_9 на умовах конфіденційного співробітництва, без зміни анкетних даних. Отримані результати спеціального слідчого експерименту та фактичні результати ідентифікації та помічення грошових коштів використати як доказ у кримінальному судочинстві;

- протокол огляду, фіксації та вручення грошових коштів від 11 жовтня 2017 року, з якого слідує, що оперуповноваженим працівником УСБУ в Тернопільській області в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 оглянуто та зафіксовано шляхом виготовлення заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, - грошових коштів в сумі 1500 гривень, а саме: чотири купюри номіналом 200 гривень (серії СЖ5850062, ТЖ5031130, МБ1830998, ЕД0991114), сім купюр номіналом 100 гривень (серії КГ3947365, МИ5858265, ВХ8447129, ГИ3397338, ЗГ1873441, ЕИ0691291, ЕЮ9208174). Під час огляду кожна із зазначених купюр та імітаційних засобів з обох сторін була оброблена спец препаратом «Промінь-1». Потім було оглянуто ОСОБА_9 , та не виявлено у останньої жодних грошових коштів. Грошові кошти, що належать УСБУ в Тернопільській області на суму 1500 гривень вручено ОСОБА_9 для участі у проведенні контролю за вчиненням злочину з метою отримання фактичних доказів вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 ;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 11 жовтня 2017 року, з якого слідує, що на виконання постанови прокурора у кримінальному провадженні № 843т від 11 жовтня 2017 р., 11 жовтня 2017 року оперативним працівником УСБУ в Тернопільській області було помічено грошові кошти у сумі 1500 гривень. Після цього вказані кошти були вручені ОСОБА_9 для подальшого їх використання під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та подальшої передачі ОСОБА_6 11 жовтня 2017 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_9 прибула до приміщення Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі, що знаходиться в м. Тернополі на просп. Ст. Бандери, 32, та зайшла у один з робочих кабінетів, який розташований на першому поверсі даного приміщення. Зайшовши у кабінет ОСОБА_9 підійшла до робочого столу ОСОБА_6 та в ході розмови з останньою передала грошові кошти ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_6 отримані грошові кошти поклала на робочий стіл. Далі ОСОБА_13 узяла передані ОСОБА_27 грошові кошти та перерахувала. Після розмови ОСОБА_9 із ОСОБА_6 та ОСОБА_13 вийшла із кабінету ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі, де відбулася вищеописана розмова;

- протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 11 жовтня 2017 року з доданим до нього носієм інформації із аудіо- та відеозаписом, з яких вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області № 01/3445т від 10 жовтня 2017 р., 11 жовтня 2017 року о 11 год. 21 хв. в приміщенні Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі, що знаходиться в м. Тернополі, просп. Ст. Бандери, 34, відбулася розмова між ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , в ході якої ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_6 , що вона принесла їй гроші, на що остання відповіла, щоб давала їх, запитавши при цьому ОСОБА_9 чи вона хвора, на що остання вказала, що так. ОСОБА_28 перерахувала гроші, після чого ОСОБА_9 віддала гроші ОСОБА_6 , яка передала їх ОСОБА_13 . Окрім того, ОСОБА_9 перепитала чи це за практику, вказавши при цьому, що мама договорилася, що ОСОБА_29 заплатить, на що ОСОБА_13 в свою чергу запитала ОСОБА_9 що вона хоче, чи це позаплачувати за дві практики, та ще раз перерахувавши гроші, сказала, щоб ОСОБА_9 не хворіла, бо навіщо даремно платити. В подальшому ОСОБА_9 перепитала чи в неї не буде проблем та чи їй вже підписали практику, на що ОСОБА_6 відповіла, що ще ні, але сьогодні поїде і підпише. Після цього ОСОБА_9 перепитала чи ще щось має бути, на що ОСОБА_6 відповіла, що ні, а ОСОБА_13 сказала, що пляшка шампанського. В подальшому ОСОБА_9 запропонувала ще раз перерахувати гроші, щоб вони не подумали, що гроші підроблені, на що ОСОБА_13 відповіла, що вона рахувала. Окрім того, ОСОБА_9 запитала на коли принести довідку, на що ОСОБА_6 відповіла, щоб обов`язково завтра принесла;

- постанова про проведення освідування особи від 10 жовтня 2017 року, винесена прокурором у кримінальному провадженні, згідно якої постановлено: провести освідування у вигляді отримання змивів з рук у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом використання марлевих тампонів;

- протокол освідування особи від 11 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 добровільно погодилася пройти освідування. Перед початком відібранням змивів руки ОСОБА_6 було просвітлено за допомогою ультрафіолетової лампи. Після цього за допомогою стерильних рукавичок із стерильного бинта зроблено контрольний взірець, який поміщено у спецупакування № 0019504. Далі із вказаного бинта зроблено ще два відрізки, якими здійснено змиви з двох рук ОСОБА_6 , при цьому змиви з правої руки поміщено у спецупакування № 0019506, а з лівої - у спецупакування № 0019502;

- постанова про проведення освідування особи від 11 жовтня 2017 року, винесена прокурором у кримінальному провадженні, згідно якої постановлено: провести освідування у вигляді отримання змивів з рук у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом використання марлевих тампонів;

- протокол освідування особи від 11 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 добровільно погодилася пройти освідування. Перед початком відібранням змивів руки ОСОБА_13 було просвітлено за допомогою ультрафіолетової лампи та виявлено ознаки ярко-зеленого освітлення. Після цього за допомогою стерильних рукавичок із стерильного бинта зроблено контрольний взірець, який поміщено у прозорий файл, який скріплено биркою. Далі із вказаного бинта зроблено ще два відрізки, якими здійснено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_13 , які поміщено у прозорі файли, та скріплено бирками;

- протокол огляду місця події від 11 жовтня 2017 року з доданим до нього носієм інформації із відеозаписом, з яких слідує, що огляд проведено в методичному кабінеті, що розташований на першому поверсі Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Ст. Бандери, 32. В даному приміщенні знаходилися особи, які представилися як ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . На запитання чи отримували вони 11 жовтня 2017 року неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень від ОСОБА_9 , ОСОБА_30 відповіла, що дані кошти мама ОСОБА_9 передала в якості спонсорської допомоги, оскільки сама приїхати не змогла. Дану відповідь підтримала ОСОБА_6 . На столі біля ОСОБА_13 знаходилися грошові кошти, які вона отримала від ОСОБА_9 наступними купюрами: чотири купюри номіналом по 200 гривень (МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130), сім купюр номіналом 100 гривень (ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365). Дані грошові кошти просвічено за допомогою ультрафіолетової лампи, під час чого виявлено ознаки ярко-зеленого освітлення на кожній із купюр. Після цього дані грошові кошти в сумі 1500 гривень поміщено у спецупакування із № 0019505. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_13 було запропоновано пройти у кабінет, де останні вказали на свої робочі місця. Під час просвічування робочого місця на аркуші паперу виявлено світіння ярко-зеленого кольору, який видно при денному освітленні;

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 3 100122042 від 12 жовтня 2017 року, згідно якої будівля за адресою: АДРЕСА_2 , на праві оперативного управління належить Державному професійно-технічному навчальному закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі», власником є Міністерство освіти і науки України;

- клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 12 жовтня 2017 року про проведення огляду, подане в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2017 року, згідно якої вказане клопотання слідчого задоволено, надано дозвіл на проведення огляду в приміщенні ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі по проспекті Степана Бандери, 32 в м. Тернополі, що належить Міністерству освіти і науки України з метою відшукання та вилучення 4 купюр, кожна з яких номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130 та сім купюр номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365 та аркуш із зошита у клітинку, на якому було виявлено ознаки ярко-зеленого світіння;

- клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 12 жовтня 2017 року про арешт майна та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2017 року, згідно якої вказане клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 1500 гривень, зокрема: 4 купюри, кожна з яких номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130 та сім купюр номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365; аркуш із зошита у клітинку, на якому було виявлено ознаки ярко-зеленого світіння;

- висновок судової технічної експертизи документів №1.1-374/17 від 23 листопада 2017 р., з якого вбачається, що грошові кошти в сумі 1500 гривень, а саме: 4 купюри, кожна з яких номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130 та сім купюр номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365 - виготовлені на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів для Національного банку України;

- висновок судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв №2-894/17 від 22 листопада 2017 р., відповідно до якого на лицевих і на зворотніх сторонах чотирьох банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень серії: МБ1830998, СЖ 5850062, ЕД 0991114, ТЖ 5031130 та семи банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 100 (сто) гривень серії: ГИ 3397338, ВХ 8447129, ЕИ 0691291, ЗГ 1873441, МИ 5858265, ЕЮ 9208174, КГ 3947365 з упаковки №1, на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_13 , які знаходилися в упаковках №№5, 6, на аркуші паперу від зошита у клітинку прямокутної форми, який знаходився в упаковці №8, виявлені невидимі при денному (природному) освітлені нашарування речовини, подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні.

На марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_6 , які знаходилися в упаковках №№2, 3, на двох чистих марлевих тампонах (контрольних), які знаходилися відповідно в упаковках №№4, 7, нашарувань спеціальної хімічної речовини не виявлено.

Невидимі при денному (природному) освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні, які виявлені на лицевих і на зворотніх сторонах чотирьох банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень серії: МБ 1830998, СЖ 5850062, ЕД 0991114, ТЖ 5031130 та семи банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 100 (сто) гривень серії: ГИ 3397338, ВХ 8447129, ЕИ 0691291, ЗГ 1873441, МИ 5858265, ЕЮ 9208174, КГ 3947365 з упаковки №1, на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_13 , які знаходилися в упаковках №№5, 6, на аркуші паперу від зошита у клітинку прямокутної форми, який знаходився в упаковці №8, мають між собою та зі зразком невидимої при денному освітленні спеціальної хімічної речовини (препаратом «Промінь-1»), який знаходився в упаковці №9, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні на поверхні аркуша паперу (формату А4) білого кольору прямокутної форми, спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів). Визначення спільної групової належності не проводилося у зв`язку із відсутністю індивідуалізуючи ознак;

- постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області про визнання речовими доказами від 24 листопада 2017 року, відповідно до якої у кримінальному провадженні визнано речовими доказами грошові кошти в сумі 1500 гривень, а саме 4 купюри, кожна з яких номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130 та сім купюр номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365, які ОСОБА_6 отримала в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_9 ; аркуш із зошита у клітинку, на якому було виявлено ознаки ярко-зеленого світіння; марлеві тампони - марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_6 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_6 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_6 , зразок спецпрепарату «Промінь-1»; марлеві тампони - марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_13 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_13 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_13 .

Постановлено марлеві тампони - марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_6 , марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_6 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_6 , зразок спецпрепарату «Промінь-1», марлеві тампони марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_13 , марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_13 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_13 , аркуш із зошита у клітинку, на якому було виявлено ознаки ярко-зеленого світіння передати на зберігання камеру зберігання речових доказів СУ ГУ Національної поліції Тернопільській області. Грошові кошти в сумі 1500 гривень передати на зберігання Тернопільську філію ПАТ КБ «Приватбанк».

- витяг з наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 42-К від 01 вересня 2014 року про прийняття ОСОБА_6 з 01 вересня 2014 року на посаду майстра виробничого навчання;

- витяг з наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 28-К від 27 вересня 1989 року про прийняття ОСОБА_13 на посаду майстра виробничого навчання;

- копія посадової інструкції майстра виробничого навчання, затвердженої директором ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі, з якими ОСОБА_6 та ОСОБА_13 були ознайомлені, відповідно до положень якої майстер виробничого навчання складає документацію по плануванню виробничого навчання, підбирає навчально виробничі роботи у відповідності з затвердженим переліком (п. 3.2.); приймає виконані учнями роботи і завдання, оцінює їх якість, здає готову продукцію робітникам технічного контролю або старшому майстру училища (п. 3.5.); здійснює облік навчально-виробничих робіт учнів групи, слідкує за правильним веденням ними щоденників обліку виконання завдань і складання звітів про практику, а також за нарахуванням і перерахуванням грошових сум за роботи, виконані учнями в період виробничого навчання і практики, своєчасною виплатою їм встановлених винагород;

- копія типового договору про надання місць на виробниче навчання, виробничу практику, відповідно до якого навчальний заклад (Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі) зобов`язується до початку виробничого навчання та виробничої практики подати підприємству список учнів, які направляються, із зазначенням прізвищ майстрів виробничого навчання (п. 2.1); підприємство зобов`язується забезпечити облік виконаних робіт кожним учнем та оплату праці за фактично виконаний обсяг робіт відповідно до встановлених норм праці. При нарахуванні заробітної плати під час виконання робіт на виробничій практиці, 50 % заробітної плати видати учням на руки, 50 % заробітної плати перерахувати в училище (п. 1.4);

- витяг з наказу в.о. директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 110 від 21 серпня 2017 року, згідно якого постановлено організувати проходження виробничого навчання учнів групи 38 професії «Кухар; офіціант; бармен; майстер ресторанного обслуговування» під керівництвом майстра виробничого навчання ОСОБА_6 в кількості 29 чоловік з 01 вересня по 06 жовтня 2017 року: ОСОБА_9 бар «Автопорт», м. Тернопіль. Відповідальність за організацію виробничого навчання, побутові умови, охорону праці покласти на майстрів виробничого навчання закріплених груп;

- копія списку учнів групи № 38 «Майстер ресторанного обслуговування» із зазначенням місця направлення на виробничу практику в період з 01 вересня по 06 жовтня 2017 року ( ОСОБА_9 бар «Автопорт», м. Тернопіль), за підписом майстра виробничого навчання ОСОБА_27 ;

- копія інтегрованого навчального плану підготовки кваліфікованих робітників на основі базової загальної середньої освіти з отриманням повної загальної середньої освіти (ДСПТО 5122 Кухар, ДМПТО 5123 Офіціант, ДСПТО 5123 Бармен) та підготовки кваліфікованих робітників з професії ДСПТО 5812 Майстер ресторанного обслуговування (термін навчання 4 роки, форма навчання - денна), затвердженого першим заступником міністра освіти інауки України;

- копія Журналу обліку виробничого навчання групи № 38 3-го курсу денного відділення Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі за 2017-2018 навчальний рік (майстер виробничого навчання ОСОБА_6 ), який відповідно до правил його ведення, є обов`язковим документом професійно-технічного навчального закладу, в якому фіксуються, в тому числі, виконання навчальних програм в період виробничої практики, та який ведеться майстрами, які проводять виробниче навчання у навчальній групі. З відомостей вказаного журналу, а саме форми № 2, у якій ведеться облік виробничого навчання учнів, вбачається, що в період з 01 вересня по 06 жовтня 2017 року ОСОБА_9 була відсутня на заняттях.

Надаючи оцінку саме цим письмовим доказам суд відмічає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як вбачається із наданих стороною обвинувачення письмових доказів, 10 жовтня 2017 року слідчим суддею апеляційного суду Тернопільської області постановлено ухвалу, згідно якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_6 . Крім цього,11 жовтня 2017 року прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину в порядку ст.271 КПК України у формі спеціального слідчого експерименту із залученням ОСОБА_9 як заявника та вручити їй заздалегідь ідентифіковані (помічені) засоби, а саме грошові кошти в сумі 1500 грн., які ОСОБА_6 вимагає надати в якості неправомірної вигоди. Разом з цим, суд враховує ту обставину, що у вказаних рішеннях, на підставі яких здійснювались негласні слідчі (розшукові) дії, зазначено правову кваліфікацію злочину за ч.3 ст.368 КК України, що відповідно до ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин. При цьому, у наведених рішеннях викладено фабулу, згідно якої встановлено, що майстер виробничого навчання ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вимагає неправомірну вигоду у розмірі 1500 гривень від студентки цього навчального закладу ОСОБА_9 за зарахування проходження виробничої практики. Окрім цього, 19 жовтня 2017 року слідчим у кримінальному провадження винесено постанову за аналогічною фабулою про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.3 ст.368 КК України на ч.3 ст.354 КК України, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості. Отже, суд приходить до висновку, що органу досудового розслідування достеменно було відомо з моменту внесення відомостей до ЄРДР, що ОСОБА_6 не являється, з огляду на займану посаду майстра виробничого навчання ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі, суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Проте, всупереч ч.2 ст.246 КПК України проведено негласні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої тяжкості. Тому, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено отримання даних негласних слідчих (розшукових) дій з дотриманням вимог глави 21 КПК України і як наслідок не відповідають вимогам допустимості доказів, передбаченим ст. 86 КПК України.

Крім цього, суд враховує показання свідка ОСОБА_9 , у яких остання під час судового розгляду вказала, що грошові кошти за її участі не оглядалися. Вказані грошові кошти в розмірі 1500 гривень та технічні засоби для контролю за вчиненням злочину їй були вручені двома працівниками правоохоронних органів на вулиці біля входу до ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі. Показання при повторному допиті свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні 17 вересня 2018 року, у яких остання змінила свої попередні покази, вказавши, що грошові кошти їй вручались у приміщенні УСБ України в Тернопільській області суд вважає сумнівними та до уваги не бере, оскільки повторний допит свідка був ініційований прокурором та в порушення ч.13 ст.352 КПК України свідку ОСОБА_9 стороною обвинувачення ставились ті ж самі питання, відповідь на які були надані при первинному допиті, зокрема під час прямого та перехресного допиту.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

На підставі наведеного вище, суд визнає, протокол огляду, фіксації та вручення грошових коштів від 11 жовтня 2017 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 11 жовтня 2017 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 11 жовтня 2017 року недопустимими доказами.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.227 КПК України при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Згідно ч.1 ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як слідує із постанови про залучення законного представника від 11 жовтня 2017 року, слідчим залучено ОСОБА_12 до кримінального провадження як законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_9 .

Проте, як вбачається з протоколу огляду, фіксації та вручення грошових коштів від 11 жовтня 2017 року, законного представника неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органом досудового розслідування при проведенні слідчої дії не було забезпечено. Крім цього, відсутність законного представника під час досудового розслідування підтвердила особисто ОСОБА_17 , яка під час судового розгляду у своїх показаннях ствердила, що у правоохоронних органах жодного разу не була, участі у слідчих (розшукових) діях не приймала.

Враховуючи викладене, суд визнає недопустимими як похідні всі інші докази надані стороною обвинувачення, зокрема, протокол освідування особи ( ОСОБА_6 ) від 11 жовтня 2017 року, протокол освідування особи ( ОСОБА_13 ) від 11 жовтня 2017 року, протокол огляду місця події від 11 жовтня 2017 року з доданим до нього носієм інформації із відеозаписом, висновок судової технічної експертизи документів №1.1-374/17 від 23 листопада 2017 року, висновок судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв №2-894/17 від 22 листопада 2017 року.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про визнання окремих з цих доказів недопустимими, суд визнає обґрунтованим.

Щодо інших доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме, показань свідків зі сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , а також заяви ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року, а також інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 3 100122042 від 12 жовтня 2017 року, витяг з наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 42-К від 01 вересня 2014 року про прийняття ОСОБА_6 з 01 вересня 2014 року на посаду майстра виробничого навчання, витяг з наказу директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 28-К від 27 вересня 1989 року про прийняття ОСОБА_13 на посаду майстра виробничого навчання, копія посадової інструкції майстра виробничого навчання, затвердженої директором ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі, копія типового договору про надання місць на виробниче навчання, виробничу практику, витяг з наказу в.о. директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі № 110 від 21 серпня 2017 року, згідно якого постановлено організувати проходження виробничого навчання учнів групи 38 професії «Кухар; офіціант; бармен; майстер ресторанного обслуговування» під керівництвом майстра виробничого навчання ОСОБА_6 в кількості 29 чоловік з 01 вересня по 06 жовтня 2017 року, копія списку учнів групи № 38 «Майстер ресторанного обслуговування» із зазначенням місця направлення на виробничу практику в період з 01 вересня по 06 жовтня 2017 року, копія інтегрованого навчального плану підготовки кваліфікованих робітників на основі базової загальної середньої освіти з отриманням повної загальної середньої освіти (ДСПТО 5122 Кухар, ДМПТО 5123 Офіціант, ДСПТО 5123 Бармен) та підготовки кваліфікованих робітників з професії ДСПТО 5812 Майстер ресторанного обслуговування (термін навчання 4 роки, форма навчання - денна), затвердженого першим заступником міністра освіти і науки України, копія Журналу обліку виробничого навчання групи № 38 3-го курсу денного відділення Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі за 2017-2018 навчальний рік, то дані, які у них містяться явно недостатньо для того, щоб суд міг прийти до беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України.

Крім того, сторона обвинувачення посилалася на документи, які за своєю правовою природою та змістом очевидно не є доказами винуватості обвинуваченої, а саме: документи, які стали приводом для відкриття кримінального провадження; документи, що характеризують особу обвинуваченої; процесуальні документи, якими вирішувалися питання заходів забезпечення в межах даного кримінального провадження, його руху, складу слідчих та прокурорів, дані в яких не оспорювалися сторонами, та які лише доводять наявність процесуальних приводів для проведення тих чи інших процесуальних дій, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000054, постанова прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 10 жовтня 2017 року про визначення підслідності, постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 19 жовтня 2017 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 жовтня 2019 року, клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 10 жовтня 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контроль особи, та ухвала слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року, постанова про проведення контролю за вчиненням злочину № 843т від 11 жовтня 2017 року, винесена прокурором у кримінальному провадженні, постанови про проведення освідування особи від 10 жовтня 2017 року, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 12 жовтня 2017 року про проведення огляду, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 12 жовтня 2017 року про арешт майна та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2017 року, згідно якої вказане клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області про визнання речовими доказами від 24 листопада 2017 року.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Інших доказів суду надано не було.

Вищеперераховані докази, а скоріше їх відсутність, та показання свідків, обвинуваченої підтверджують, що органами досудового розслідування зроблено неповний аналіз та хибна оцінка доказів, яка не дозволяє прийти до висновку про доведеність вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В рішенні ЕСПЛ у справі Вассіліоса Ставрополуса проти Греції (скарга № 35522/04, 27 вересня 2007 року п. 39), суд вважає, що на підставі принципу «in dubio pro reo» (сумніви тлумачаться на користь підсудного), який представляє собою приватне вираження принципу презумпції невинуватості, не повинно існувати ніякої якісної відмінності між виправдувальним вироком, зважаючи на відсутність доказів і виправдувальним вироком у зв`язку з констатацією безсумнівної невинуватості особи. У дійсності, виправдувальні вироки не розрізняються залежно від підстав, прийнятих до уваги в кожному окремому випадку суддею в кримінальному процесі. Згідно роз`яснень, даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, кримінальне провадження закривається.

Підсумовуючи викладене у вироці, суд приходить до переконання, що за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо неї виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено злочин, у якому обвинувачується особа.

Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень, застосований до ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного від 24 жовтня 2017 року (справа №607/12753/17-к, провадження №1-кс/607/8111/2017), до набрання вироку законної сили скасувати.

Внесені у якості застави 27 жовтня 2017 року (квитанція №12) грошові кошти у сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_13 , до набрання вироку законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року на грошові кошти в розмірі 1500 гривень, після набрання вироку законної сили.

Речові докази вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням під час досудового розслідування судових експертиз компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України та виправдати на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень, застосований до ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного від 24 жовтня 2017 року (справа №607/12753/17-к, провадження №1-кс/607/8111/2017), до набрання вироку законної сили скасувати.

Внесені у якості застави 27 жовтня 2017 року (квитанція №12) грошові кошти у сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_13 , до набрання вироку законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року на грошові кошти в розмірі 1500 гривень, після набрання вироку законної сили.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 1500 гривень, а саме 4 купюри, кожна з яких номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: МБ1830998, СЖ5850062, ЕД0991114, ТЖ5031130 та сім купюр номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями та номерами:ГИ3397338, ВХ8447129, ЕИ0691291, ЗГ1873441, МИ5858265, ЕЮ9208174, КГ3947365, які знаходяться на зберіганні, відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання №138 від 01 грудня 2017 року в Тернопільській філії ПАТ КБ «Приватбанк» - передати до Управління СБ України в Тернопільській області, після набрання вироку законної сили;

- марлевий тампон, яким проводились змиви з рук ОСОБА_6 , марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_6 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_6 , зразок спецпрепарату «Промінь-1», марлевий тампон, яким проводились змиви з рук ОСОБА_13 , марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_13 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_13 , аркуш із зошита у клітинку, на якому було виявлено ознаки ярко-зеленого світіння, які знаходяться, згідно квитанції №008617 від 11.10.17 в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Тернопільській області знищити, після набрання вироку законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням під час досудового розслідування судових експертиз компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1