Номер провадження: 11-сс/813/1599/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.09.2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Бельгії, громадянина Бельгії, з вищою освітою, не одруженого, працюючого інженером з технічної безпеки, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України у кримінальному провадженні № 0000645, внесеному до ЄРДР 03.07.2019 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , з визначеним розміром застави у вигляді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 576 300 гривень, на 60 днів, тобто до 09.11.2019 року включно, з утриманням в ДУ Одеському слідчому ізоляторі.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ,Ю вчинити інше кримінальне правопорушення, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які її подали.
В апеляційних скаргах захисники вважають, що ухвала безпідставна, ухвалена з порушенням вимог КПК України та зазначають про необґрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_7 , звертають увагу на часткову зміну потерпілими своїх показів.

Крім того, захисники вказують, що прокурором не доведено, а слідчим суддею належним чином не перевірено та як наслідок не вмотивовано те, що заявлені прокурором ризики відсутні, оскільки для підозрюваного рідною мовою є французька, будь-які документи, які посвідчують його особу, у нього відсутні, накладено арешт на майно підозрюваного, вартість якого є значною для нього. Також звертають увагу, що судом не враховано стан здоров`я підозрюваного, який унеможливлює його перебування у межах слідчого ізолятора та постійно погіршується, не враховано особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та сприяє слідству.

За таких обставин, захисники просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

До початку судового розгляду від захисника ОСОБА_10 надійшла заява, в якій він просить залишити подану їм апеляційну скаргу без розгляду.

Однак, оскільки діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено залишення апеляційної скарги без розгляду, апеляційний суд вирішив відхилити заяву захисника ОСОБА_10 та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваного та його захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_7 було затримано 15.07.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, та 16.07.2019 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 18.07.2019 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.09.2019 року.

Слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси 11.09.2019 року продовжено строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження до 16.11.2019 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвала про застосування якого не була оскаржена (а.с.32-35).

Окрім того, слідчий суддя мотивував необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не лише обґрунтованістю підозри, а й наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з санкцією ч.2 ст.149 КК України, підозрюваному ОСОБА_7 , у разі доведення його вини, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с.63-67), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що ОСОБА_7 , являючись громадянином Бельгії, спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих (змусити змінити свої покази щодо вчинення відносно них кримінального правопорушення, здійснювати на них психологічний тиск, погрожувати та шантажувати та інше), продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати розслідування кримінальному провадженню іншим чином, а саме зашкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, такі ризики на теперішній час не зменшилися, продовжують існувати та обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Крім того, як вбачається з подання, інкриміновані дії ОСОБА_7 вчиняв з іншою особою, яка на даний момент не встановлена, таким чином в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може впливати й на цю особу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не враховано стан здоров`я підозрюваного, який унеможливлює його перебування у межах слідчого ізолятора та постійно погіршується, оскільки медичні довідки долучені захисником до апеляційної скарги, не вказують на неможливість підозрюваного утримуватись під вартою.

Доводи сторони захисту стосовно того, що для підозрюваного рідною мовою є французька, будь-які документи, які посвідчують його особу, у нього відсутні, накладено арешт на майно підозрюваного, вартість якого є значною для нього, апеляційний суд не може вважати такими, які вказують на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки зазначені доводи, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу підозрюваного та існуючих ризиків, не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги щодо часткової зміни потерпілими своїх показів під час досудового розслідування не підтверджуються матеріалами справи та не доведені стороною захисту під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Апеляційний суд враховує те, що згідно клопотання слідчого, для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_7 необхідно виконати наступне: додатково ґрунтовно допитати підозрюваного ОСОБА_7 по обставинам вчинення ними кримінальних правопорушень з наданням для ознайомлення останніх з протоколами про результати проведених НСРД; отримати матеріали, на підставі яких були проведені негласні слідчі (розшукові) дії; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а також здійснити їх переклад на французьку мову. Виконання таких дій, на думку апеляційного суду, є необхідним.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положення Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, тому апеляційна скарга захисників задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скаргу захисників ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.2 ст.149 КК України у кримінальному провадженні № 0000645, внесеному до ЄРДР 03.07.2019 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3