У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/11500/19, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000820 від 05.07.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чоп та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, адвоката, працюючого юристом - консультантом у Сюртівській сільській раді, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, вважається не судимим, -
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр судових розслідувань за №0000820 від 05.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на два місці, оскільки ризики, у зв`язку з якими відносно останнього було обрано такий запобіжний захід не змінилися, а менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпіла ОСОБА_6 та її адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час ризики не відпали.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 3 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.07.2019 року (справа № 308/7658/19) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 14.12.2019 року.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Суду надано достатньо доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, може ухилитися від явки до суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки їх покази мають вагоме значення у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Суд також бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років, під час вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок злочину померла малолітня ОСОБА_11 , шкоду заподіяну злочином, на даний час, не відшкодовано.
Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу продовжують існувати і по даний час, судове провадження не закінчено, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, та будуть недостатніми для забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням викладеного та наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 , буде недостатнім для забезпечення кримінального провадження, а тому вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 331, 372 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 02.02.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1