Справа № 191/1620/19
Провадження № 1-в/191/376/19
У Х В А Л А
іменем України

12 серпня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

за участі в судовому засіданні: прокурора- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, пояснив, що він працевлаштований, має заохочення, на шлях виправлення став.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що клопотання про застосування ст. 81 КК України є передчасним .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше судимий:

- 17.06.2009 р. Сімферопольським районним судом АР Крим за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений: 29.04.2015р. умовно-достроково на 1р.10 м. 20 днів з Долинського виправного центру № 118 Івано-Франківської області.
У цій справі засуджений: 27.04.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської за ч.1 ст. 121. ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України, залік з 25.11.2015 р. по 27.04.2016 р.
Ухвалою Апеляційного суду від 22.07.2016 р. на підставі ст. 72 ч. 5 КК України залік з 28.04.2016 р. по 22.07.2016 р. включно.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 р. строк відбування покарання рахувати з 22.11.2015 р.
Початок строку 22.11.2015. Кінець строку - 25.04.2020 р.

В установах виконання покарань перебуває з 26.11.2015.

Перебуваючи у СІЗО № 3 м. Дніпропетровськ (УВП № 4 м. Дніпро) засуджений ОСОБА_3 характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

До Синедьниківської ВК № 94 прибув 03.08.2016. На теперішній час засуджений працевлаштований на виробництві установи в цеху по переборці цибулі, до даної роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умов відбування покарання та розпорядок дня установи, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, а також до праці, за що був заохочений 3 рази. Стягнень не має. Вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, у колективі відділення уживчивий. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих стосунків. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та речову тумбочку підтримує в чистоті. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує роботи самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом платних телефонних розмов, стосунки задовільні. Засуджений виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізична культура і спорт». Виконавчих листів не має.

Переводу до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України підлягає по відбуттю 1/2 строку , тобто з 11.10.2017 року. Рапорт від 21.11.2017р.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 12.08.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.08.2018 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України підлягає по відбуттю 3/4 строку, тобто з 18.01.2019 р. Матеріали розглянуті комісією установи 31.01.2019 року - відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст. 81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.

Аналізуючи питання щодо виправлення засудженого, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, наголошує на наступному.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За період 2018-2019 рік має три заохочення, що на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений бажає настання лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, без наявності оціночних підстав.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, станом на 18.01.2019 року відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого не відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст. 81 КК України та не відповідають положенням ст. 9 КВК України, якою визначені основні обов`язки засудженого.

Обставини справи свідчать лише про наявність посередніх (не негативних, не конкретно позитивних) чинників, які не дають змоги суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою, яка розцінюється судом як посередня, став на шлях виправлення та виховання.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні заяви засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1