Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 жовтня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 15.07.2019 року у кримінальному провадженні №0000480 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працевлаштованої, перебуваючої у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника- адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 30 вересня 2018 року приблизно о 22 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті побутового конфлікту, який раптового виник, умисно нанесла ОСОБА_10 одне проникаюче ножове поранення в область верхньої частини стегна, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпіла померла.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_5 на підставі ст. 36 КК України, як обставину, що виключає злочинність діяння; згідно ст. 1169 ЦК України у задоволенні цивільного позову до ОСОБА_5 відмовити. Зазначає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, внаслідок чого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Додає, що суд прийшов до висновків, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, а вирок місцевого суду скасувати, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 про залишення вироку місцевого суду без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Винність ОСОБА_5 в заподіянні ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, установлена сукупністю зібраних в справі доказів, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Його висновки ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Твердження захисника адвоката ОСОБА_6 про те, що обвинуваченою ОСОБА_5 нанесено єдину травматичну дію, що наносилася хоч і ножем, однак явно не у місцерозташування життєво важливих органів а у ногу, а тому не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання потерпілої й лише захищала своє здоров`я та сімейні права, а також перебувала у стані необхідної оборони, - не ґрунтуються на матеріалах справи і є безпідставними.

Відповідно до вимог статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Обвинувачена ОСОБА_5 хоч і не визнала вину у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, однак пояснила, що 30.09.2018 року під час вживання з потерпілою ОСОБА_10 спиртних напоїв у них виник конфлікт та після цього обвинувачена взяла ніж, яким різала ковбасу, та нанесла потерпілій удар ножем в ділянку ноги.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 01.10.2018 року близько 05 год. 45 хв. до неї додому прийшов ОСОБА_11 та повідомив про смерть її дочки ОСОБА_10 .

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що 28.09.2018 року близько 13 год. 50 хв. до швидкої медичної допомоги надійшов виклик про те, що ОСОБА_10 отримала ножове поранення. Приїхавши на виклик до будинку ОСОБА_13 , свідок виявив ОСОБА_10 у якої на долоні руки була наявна не свіжа різана рана. Як стало відомо зі слів потерпілої, цю рану вона отримала за добу. ОСОБА_12 надав потерпілій необхідну допомогу та інших тілесних ушкоджень на тілі у ОСОБА_10 він не виявив та сама потерпіла про них йому не повідомляла.

Із показань свідка ОСОБА_11 даних під час судового засідання вбачається, що 30.09.2018 року він, спільно із його співмешканкою ОСОБА_5 та її подругою ОСОБА_10 вживали спиртні напої, а потім він пішов спати. Жінки продовжували випивати. Він прокинувся, почувши крики та побачив як між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла бійка, у ході якої він бачив як потерпіла вдарила ОСОБА_5 . ОСОБА_11 їх розборонив та забрав ОСОБА_5 спати. Коли він 04 годині ранку прокинувся, то біля нього лежала ОСОБА_5 , вийшовши з кімнати він виявив на підлозі труп ОСОБА_10 .

Давши оцінку вказаним доказам, суд обґрунтовано визнав показання обвинуваченої та показання свідка ОСОБА_11 не узгодженими, суперечливими та оцінив показання ОСОБА_5 як такі, що спрямовані на її захист та уникнення від кримінальної відповідальності, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 01.10.2018 року житлового будинку по АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу огляду трупа від 01.10.2018 року в ході огляду на тілі ОСОБА_10 було виявлено проникаючу рану, яка розташована на правій нозі, а саме: нижче лінії паху приблизно на 15 см. Рана різана довжиною приблизно 2 3 см.

Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №542 від 01.10.2018 року встановлено, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті ножове колото-різне поранення правої стегнової вени.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 29.10.2018 року №542, вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 на тілі виявлена колото-різана рана правого стегна, в глибині раневого каналу (довжина якого біля 5 см), виявлено пошкоджену зяючу судину, яка спричинила значну кровотечу та стала причиною знекровлення організму, і смерті потерпілої. Пошкодження, яке викликало масивну крововтрату і смерть потерпілої, стосовно живих осіб, носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння. Колото-різана рана, з огляду на її властивості (рівні незсаднені краї, гострі кінці), вказує на дію колюче-ріжучого травмуючого знаряддя на зразок клинка ножа. (т.2 а.с. 295- 297).

Згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів №155 мк, на шкіряному клапті з ділянки правого стегна від трупу ОСОБА_10 виявлена одна колото-різана рана. На тканині брюк від трупу ОСОБА_10 виявлене одне колото-різане пошкодження, розташоване у середній третині лівої передньої половинки. Дані колото-різана рана та колото-різане пошкодження на тканині брюк виникли одночасно, внаслідок однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа, та могли виникнути внаслідок травматичних дій клинками ножів. (т.1 а.с. 154-158).

Із висновку судово-імунологічної експертизи від 17.10.2018 року за №2.2.-171/18 вбачається, що кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти А системи АВ0 (т.1 219-221).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №2.2. 169/18 встановлено, що кров трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В системи АВ0 (т.1 230-233).

Згідно висновку судової імунологічної експертизи від 14.11.2018 року №2.2 174/18, на наданих на експертизу кофті шерстяній білого кольору, кофті білого кольору, вирізці з одіяла зеленого кольору, ганчірці, що знаходилась на спині трупа, ганчірці червоного кольору (об`єкти №1-6) виявлено кров людини. Виявлена кров може походити від трупа ОСОБА_10 . Походження виявленої крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається (т.1 а.с.174-181).

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи від 12.11.2018 року №2.2 173/18 на наданих на експертизу змиві з правої руки та змиві з лівої руки (об`єкти №1,2) ОСОБА_5 виявлено кров людини. Виявлена кров може походити від трупа ОСОБА_10 . Походження її від підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається (т.1 а.с. 190- 194).

Згідно висновку судової імунологічної експертизи від 15.11.2018 року №2.2. 175/18, на наданій на експертизу кофті світло голубого кольору з візерунками в білі фігури вилученої під час затримання ОСОБА_5 (об`єкти №2,3) виявлено кров людини. Виявлена кров може походити від трупа ОСОБА_10 . Походження виявленої крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається (т.2 а.с.287-294).

З висновку судово-психіатричного експерта від 22.10.2018 року №230/18 слідує, що ОСОБА_5 у момент скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждала; під час учинення інкримінованого їй кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії і керувати ними; на даний час будь-яким психічним захворюванням не страждає та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.239-242).

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 під час спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, в результаті якого наступила смерть потерпілої не перебувала у стані необхідної оборони і при цьому меж необхідної оборони не перевищувала. Твердження адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про перебування обвинуваченої ОСОБА_5 в стані необхідної оборони є безпідставними.

Місцевий суд належно оцінив усі розглянуті в судовому засіданні докази і правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст.121 КК України.

Слід визнати також необґрунтованими і доводи адвоката про неповноту досудового та судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки вивченням матеріалів справи таких даних не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання та обрав покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.367, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3