Єдиний унікальний № 514/1410/19
Провадження № 1-кп/946/489/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

30 вересня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000231, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчанка Тарутинського району Одеської області, з неповною середньою освітою, працює за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_8 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.29 червня 2019 року в другій половині дня, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Одеса, вступив в злочинну змову з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження № 0000179 від 01.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, направлену на напад з метою заволодіння чужим майном, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, з домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою згідно раніше досягнутої домовленості з невстановленою слідством особою, заздалегідь розподіливши ролі, 01 липня 2019 року приблизно о 04:00 годин разом з невстановленою слідством особою підійшли до домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого, перелізши через паркан, який огороджує подвір`я вищезазначеного домоволодіння, потрапили на територію домоволодіння, та в подальшому, ОСОБА_5 за допомогою металевої труби, яку він знайшов у подвір`ї вказаного домоволодіння, шляхом відпирання, відчинив металопластикове вікно будинку, через яке разом з невстановленою особою проникли до однієї з кімнат домоволодіння, та направились до спальної кімнати, де в цей час відпочивала власниця зазначеного домоволодіння ОСОБА_8 ,

Після цього, знаходячись у приміщенні спальні, в той час як ОСОБА_5 будив господарку домоволодіння, невстановлена слідством особа, із застосуванням насильства, яке було небезпечним в момент спричинення для життя та здоров`я особи, з метою попередження можливого опору, завдала дерев`яною битою, яку принесла з собою, один удар по голові ОСОБА_8 . В подальшому, без перерви у часі, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою вимагали від ОСОБА_8 грошові кошти. Побоюючись за своє життя, ОСОБА_8 віддала ОСОБА_5 та невстановленій слідством особі грошові кошти в конверті в розмірі 4 000 гривень, одну сережку (біжутерію) у вигляді квітки та одну срібну сережку з камінням зеленого кольору, якими нападники незаконно заволоділи. Після чого, невстановлена слідством особа незаконно заволоділа мобільним телефоном марки «Lenovo» А680 чорного кольору, з чохлом-книжкою чорного кольору, належний ОСОБА_8 , який знаходився на тумбочці в спальній кімнаті.

Після цього, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 4 000 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Частина статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за злочин, винною у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

Стаття 187. Розбій

1. Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій),
карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

2. Розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм,
карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

3. Розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище,
карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_5 злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , а також інші учасники судового провадження, не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , допитом потерпілої ОСОБА_8 , дослідженням висновку судово-медичної експертизи, документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового засідання він детально розповів про обставин злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким був здійснений напад, а також перелік та вартість майна, яким він заволодів. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що коли він знаходився в м. Одесі йому подзвонив його спільник ОСОБА_9 , який сказав, що в нього проблеми з грошима, коли вони зустрілися на центральному автовокзалі, то домовилися поїхати в село, де, за словами спільника, у них з`являться гроші, однак останній не пояснив подробиць, як це має відбутися. Коли вони приїхали, то взяли маски та биту і приблизно о 23 годині направилися до будинку потерпілої. Приблизно о 02:00 03:00 годині 01 липня 2019 року вони через паркан проникли на подвір`я будинку потерпілої, а потім за допомогою металевої труби, яку він знайшов на території домоволодіння, він відчинив вікно, через яке проник в будинок, відчинив двері та впустив спільника. Вони побачили, що в кімнаті перебуває потерпіла, до якої підбіг спільник, і вдарив її битою по голові в області обличчя. Після цього, на їх вимогу потерпіла віддала їм гроші в білому конверті та дві сережки, а після того, як вони звідти пішли спільник показав йому також і мобільний телефон, який він забрав у потерпілої. Після вчинення злочину він ніс биту, вона була в крові та він її протер рукавичками, після чого спільник забрав биту з собою. Спільник забрав гроші, сказавши, що їх було в кількості близько 4 000 грн., можливо 3 800 грн., та сказав, щоб він приїхав у м. Одеса, бо вони хотіли орендувати квартиру, але він так нікуди не поїхав. З викраденого майна у нього залишилося дві сережки, які він викинув, оскільки вони не становили цінності. Після цього спільник поїхав до м. Одеси, а він пішов спати, було приблизно 04:00 година ранку. Вранці того ж дня до нього приїхали працівники поліції, яким він розповів, що і як відбулося і показав, де знаходяться сережки, конверт та чохол від телефону. Того ж дня він був затриманий.

До вчиненого він ставиться негативно, вважає, що здійснив поганий вчинок, розкаюється у вчиненому, готовий понести покарання. Шкоду потерпілій він не відшкодував, оскільки, перебуваючи під вартою, не мав такої можливості. При наявності можливості він відшкодував би шкоду потерпілій та в майбутньому збирається це зробити. Йому не було відомо, що в тому будинку проживає його колишня вчителька. Про те, що потерпіла є його колишньою вчителькою він дізнався від працівників поліції.

6.Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину також повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вночі з 30 червня на 01 липня 2019 року, приблизно о 02:00 03:00 годині, вона прокинулася і побачила над собою двох молодих людей, які були в масках та в чорному одязі. Їй був завданий удар битою по голові. Нападники вимагали віддати гроші та золото, погрожуючи їй, на що вона віддала їм гроші в сумі приблизно 4 000 грн. в конверті та шкатулку з прикрасами, після чого ті відразу втекли, забравши також її мобільний телефон, який лежав на пуфику біля ліжка. Нападники були масках і вона не бачила, хто саме завдавав їй удар та хто саме вимагав у неї гроші та погрожував.

ОСОБА_5 вона знає з часу, коли той навчався у школі, оскільки була однією з його вчителів. У ОСОБА_5 було важке дитинство, йому приділялася недостатня увага батьків, які його не забезпечували всім необхідним. Він ще навчаючись в школі був вимушений підробляти збираючи металобрухт чи вантажником. На її думку, ОСОБА_5 мав знати, що в тому будинку проживає саме вона. Завдана злочином шкода їй не відшкодована.

7.Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 110 від 02.08.2019 р., у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: відкрита внутрішньочерепна травна у вигляді струсу головного мозку; лінійний перелом кісток лобно-орбітальної ділянки справа; забита рана лоба справа, гематома правої верхньої та нижньої повіки, які виникли в результаті дії тупого предмету бити, та які згідно п/п «б» п. 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Тілесні ушкодження виникли 01 липня 2019 року та не характерні для отриманих при падінні з висоти власного зросту (а.п. 101 102).

8.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. В сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 (розбій), поєднаний з проникненням у житло. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 187 КК України.

Мотиви призначення покарання
9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

11.За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується негативно, як особа, схильна до вчинення кримінальних правопорушень, неодноразово вчиняв крадіжки у жителів смт Березине, притягувався до відповідальності.

12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

13.Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначені та стороною обвинувачення такі не доведені.

14.З урахуванням вказаних обставин, молодого віку обвинуваченого ОСОБА_5 , позиції потерпілої щодо його покарання, а також вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України. Таке покарання як позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для призначення більшого строку покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України. Суд також вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке передбачене санкцією ч. 3 ст.187 КК України як обов`язкове.

15.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд не вбачає підстав для призначення йому покарання за сукупністю вироків відповідно до положень ст. 71 КК України. Так, вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 31.01.2018 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 101 КК України до п`ятнадцяти діб арешту та в силу ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Хоча цей вирок набрав законної сили 13.06.2019 р., але відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк тривалістю один рік обчислювався з моменту проголошення вироку, тобто з 31 січня 2018 року, про що також зазначено в самому вироку. У зв`язку з викладеним іспитовий строк за вказаним вироком від 31.01.2018 р. закінчився 31.01.2019 р., а тому злочин по цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 вчинив не під час іспитового строку (01.07.2019 р.). А відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, суд призначає засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України, тільки у разі вчинення засудженим нового злочину протягом іспитового строку. Більше того, з урахуванням того, що злочин по цьому кримінальному провадженню вчинений ОСОБА_5 після закінчення іспитового строку, а також того, що судом у цьому кримінальному провадженні не розглядається питання про вчинення ним злочинів протягом іспитового строку, то в силу п. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_5 на час ухвалення цього вироку вважається таким, що не має судимості.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
16.Судом встановлено, що ОСОБА_5 фактично затриманий 01.07.2019 р. та досі тримається під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді від 04.07.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого був продовжений у встановленому КПК порядку та спливає 29 жовтня 2019 року.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти раніше встановленим ризикам.

З метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01 липня 2019 року, зарахувавши йому таким чином в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у строк його покарання у виді позбавлення волі день за день.

17.В силу ч. 4 ст. 174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 04.07.2019 р. арешт лише на речі, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме на кросівки чорного кольору та джемпер з капюшоном чорного кольору, які слід йому повернути, а арешт на інше майно, що перелічене у вказані ухвалі слід залишити без змін до розгляду іншого виділеного кримінального провадження відносно іншої особи.

18.В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи в сумі 1 099,07 гривень.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років із конфіскацією всього майна.

2.Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.

3.Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання, а саме з 01 липня 2019 року, зарахувавши йому в силу ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 01 липня 2019 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

4.Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1 099,09 гривень (одна тисяча дев`яносто дев`ять гривень 09 копійок).

5.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 04.07.2019 р., на речі, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме на кросівки чорного кольору та джемпер з капюшоном чорного кольору, які йому повернути, а арешт на інше майно, що перелічене у вказані ухвалі залишити без змін до розгляду іншого виділеного кримінального провадження відносно іншої особи.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3