Справа № 474/1090/19
Провадження № 1-кс/474/402/19
Ухвала
про арешт майна
11.11.19року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

без участі:

слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївські області ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджено прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР №0000356 від 06.11.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
06.11.2019р. слідчий звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000356 від 06.11.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, в якому просить накласти арешт на гребінець для розчісування волосся, який було поміщено до паперового конверту та опечатано биркою «пакет №1», заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь-яким іншим особам.

Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на гребінець для розчісування волосся, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою (вх. №5111 від 06.11.2019р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність.

Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання вважаю наявними ризики та підстави передбачені абз. 2 ч.1, ч.ч.2,3 ст.170., ч.2 ст. 173 КПК України для накладення арешту на майно, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 06.11.2019р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за повідомленням зі служби 102 про те, що 05.11.2019р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якому остання повідомила, що її брат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішов зі свого місця мешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу не повернувся.

За даним фактом розпочате кримінальне провадження №0000356 від 06.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Матеріали клопотання містять: витяг з ЄРДР №0000356 від 06.11.2019р. внесеного на підставі повідомлення зі служби 102 про те, що 05.11.2019р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якому остання повідомила, що її брат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішов зі свого місця мешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до с.Богачівка Кривоозерського району Миколаївської області, та до теперішнього часу не повернувся; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 від 05.11.2019р. про те, що 05.11.2019р.до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій остання просить допомогти їй розшукати її рідного брата ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 05.06.2019р. вирушив в с.Богачівка Кривоозерського району та до теперішнього часу не повернувся; протокол огляду місця події з фототаблицями до нього від 05.11.2019р. в ході якого, за місцем проживання ОСОБА_6 розташованого по АДРЕСА_1 , було вилучено гребінець для розчісування волосся, який було поміщено до паперового конверту та опечатано биркою «пакет №1»; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 05.11.2019р., згідно якого останні повідомили, що ОСОБА_6 пішов зі свого місця проживання розташованого по АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу не повернувся; постанова слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 06.11.2019 р., про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР №0000356 від 06.11.2019р. гребінець для розчісування волосся, який було поміщено до паперового конверту та опечатано биркою «пакет №1», та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність накладення арешту на гребінець для розчісування волосся,з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, направлення на експертизу та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000356 від 06.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на гребінець для розчісування волосся, який було поміщено до паперового конверту та опечатано биркою «пакет №1», заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь-яким іншим особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1