Справа № 178/877/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року слідчий суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000234 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ечміадзін Вірменія, громадянина України, який має середню освіту, проживаючого у цивільному шлюбі, на утриманні малолітніх дітей не маючого, раніше судимого 26.10.2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області, за ч.1 ст.310 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК від відбування покарання звільненого з випробувальним терміном 3 роки, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України
За участю секретаря: ОСОБА_4 ,
Прокурора: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся до суду із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою, а саме 26.10.2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області, за ч.1 ст.310 КК Укарїни до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК від відбування покарання звільненого з випробувальним терміном 3 роки, на шлях виправлення не став та у період випробувального строку повторно скоїв умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.310 КК України, тобто посів та вирощування конопель, вчиненого повторно, та ч.2 ст.309 КК України, тобто виготовлення, зберігання, незаконне придбання наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК України, без мети збуту, а саме: посадив та вирощував 19 рослин коноплі, які були вилучені в ході санкціонованого обшуку за ухвалою суду з території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , а також здійснив незаконне зберігання опіумного снотворного маку без мети збуту.
За даними фактами внесені відомості в ЄРДР за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України.
ОСОБА_3 13.09.2019 року повідомлено про підозру за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України.
Прокурор, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_3 просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як має родину та постійне місце проживання.

У відповідності до вимог ст.5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість, жодна людина не може бути позбавлена волі інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом. Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислуховує доводи учасників судового провадження, належним чином досліджує фактичні обставини.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення в період іспитового строку звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, тобто наявний ризик скоювати інші кримінальні правопорушення. Але ОСОБА_3 має постійне місце проживання, сім`ю, і фактів ухилення його від явки до слідчого в судовому засіданні не встановлено, згідно пояснень прокурора такі факти відсутні, як не встановлено доказів того, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може скоювати інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, крім як обрання до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вказані обставини, вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_3 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ечміадзін Вірменія, проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області, прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, за першою вимогою;

2) не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_1 , крім явки за викликом слідчого, прокурора чи суду (в залежності де перебуває кримінальне провадження), та перебування в лікувальному закладі;

Строк дії ухвали два місяці.

Виконання ухвали доручити Криничанському ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1