Дата документу 09.08.2019 Справа № 334/4276/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/4276/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1305/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула 9 серпня 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки ще існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, уникнути яких буде не можливо у разі перебування обвинуваченого на волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Приймаючи таке рішення суд послався на те, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на даний час не закінчено, а ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшилися, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ухвалу винесено на підставі клопотання прокурора, при цьому всупереч положенням ч. 2 ст. 331 КПК України відповідного письмового клопотання, яке б відповідало положенням ч.ч. 1, 3 ст. 199 КПК України до суду не надано та стороні захисту не вручено. Разом з тим, навіть в усному клопотанні прокурора не були зазначені обставини, які викладено в п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України. Зазначає, що змінювались сімейні обставини ОСОБА_8 , в тому числі захворіла на онкологічну хворобу його матір. Також, судом було проігноровано наявність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, а саме, дружини, малолітньої дитини, батьків пенсіонерів, постійного місця мешкання та реєстрації, невизнання ним провини, відсутність вагомих доказів провини та інші обставини, а також факту, що станом на 12.06.2019 року ОСОБА_8 , з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в попередній редакції, відбув 4 роки 2 місяця позбавлення волі. Просить ухвалу суду від 12.06.2019 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 60 днів скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції в порядку положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 по суті.

З урахуванням рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019р. № 4-р/2019 беззаперечно, оскаржуване судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції з дослідженням доводів поданої апеляційної скарги.
Доводи захисника щодо відсутності письмового клопотання прокурора не заслуговують на увагу з огляду на положення ч. 3 ст. 331 КПК України, відповідно до якихнезалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, матеріали провадження засвідчують заявлення прокурором відповідного клопотання при судовому розгляді, яке і було розглянуто судом.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з`ясував усі питання, що пов`язані із продовженням особі строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції належно дослідив обставини та обґрунтовано дійшов висновку про існування підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою.
Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують подальше застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та доводи обвинуваченого і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України врахував що ОСОБА_8 неодноразово судимий за скоєння злочинів, судимості не погашені, є особою схильною до вчинення нових злочинів, тобто має реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений не працевлаштований, постійного джерела доходу не має та у сукупності із тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим зазначені обставини свідчать про наявний ризик щодо переховування від суду.
Доводи захисника про наявність тих обставин, що обвинувачений перебуває у шлюбі, має дитину, хвору матір, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що ці обставини не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Всі інші доводи захисту були об`єктом дослідження судом при продовженні ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Крім того, за підтвердженими відомостями 5 серпня 2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено вирок відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, в рамках якого і переглядається ухвала суду про продовження тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4