Справа №463/3696/19
Провадження №1-кс/463/1878/19
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 25 січня 2019 року.

Скаргу мотивує тим, що слідчий виніс поспішну, необґрунтовану та невмотивовану постанову без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Так, на слідстві проігноровано клопотання скаржника. Слідчим жодних слідчих (розшукових) дій не проведено, окрім дій на приховування від досудового розслідування фактів кримінального злочину з грубим порушенням вимог КПК України. Не допитано скаржника, який є потерпілим у вказаному провадженні, його не ознайомлено з долученими матеріалами. Будь-яких висновків слідчого в постанові про закриття кримінального провадження про вичерпане проведення усіх можливих слідчих дій не наведено, як і не вказано які слідчі дії він вчинив для повноти досудового слідства. Слідчим не розкрито мотиву і змісту звернень скаржника; не встановлено, чи виконано заявлені вимоги у досудовому розслідуванні в згаданих провадженнях; підкреслив хронологію приховування звернень скаржника від виконання у досудовому розслідуванні в кримінальних провадженнях. Слідчим у досудовому розслідуванні вище згаданих кримінальних проваджень грубо порушено вимоги КПК України, де безпідставно змінив кваліфікацію провадження. Зазначає, що свідки відсутні в даному провадженні, а є виконавці - працівники міліції та прокуратури, які порушили чинне законодавство України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Подав до суду заперечення на скаргу. Оскільки його неявка до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З матеріалів скарги вбачається, що від 25 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 внесено інформацію про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України.

Постановою від 25 березня 2019 року слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №0000023 оскільки в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 та факт зловживаючи службовим становищем у межах кримінального провадження №0000208 від 03.09.2013 не встановлений, таким чином в діях працівників поліції та прокуратури відсувні об`єктивні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст.364 КК України .

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із змісту постанови, до такого висновку слідчий дійшов за наслідками здійснення досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах розслідування слідчий провів допит осіб, на яких вказував скаржник як причетних до вчинення інкримінованих дій: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , проведено допит ОСОБА_3 як свідка. Окрім цього, слідчим зібрано копії відповідних клопотань, зазначених у заяві ОСОБА_3 , супровідні листи на вказані клопотання та відповіді. Як вбачається із постанови, слідчий встановив, що вказані заяві ОСОБА_3 були розглянуті та відповідь надана ОСОБА_3 , таким чином доводи останнього щодо не розгляду його заяв та клопотань не відповідають дійсності, що стверджується зібраними матеріалами.

Окрім цього, як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність ознак злочину, оскільки у вказаному кримінальному проваджені факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений.

Дійсно, відповідальність за вказаними статтями настає у випадку заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. У той же час, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на н.м.д.г., то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно підп. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складає 1921 гривню. Тому, податкова соціальна пільга у 2019 році складатиме (1921 грн. ?0,5) = 960 гривень 50 копійок.

З огляду на вищевказане для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України потрібно, щоб її діями / бездіяльністю було завдано шкоди на суму, яка перевищує: у 2019 р. 96 050 грн. 00 коп.

Оскільки заподіяння істотної шкоди не встановлено, тому склад злочину передбачений ст.ст.364, 367 КК України відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані, встановив, що в діях посадових осіб прокуратури Тернопільської області та посадових осіб поліції ГУНП у Тернопільській області ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст.364 КК України не виявлено.

При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання особи, допитаної в статусі потерпілої, ні інші можливі подальші слідчі дії, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 25 січня 2019 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1