Провадження 1-кп/760/768/19
№760/4714/19
В И Р О К
Іменем України

16 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013480 від 26.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, не судимого, із середньою- спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст..286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.11.2018 року приблизно о 15.40 год. обвинувачений ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним, не завантаженим автомобілем марки «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на спуск по обледенілій ділянці проїзної частини вул. Б.Гаріна, поруч з будинком № 54 у напрямку повороту до вул.Азовська в м.Києві, яка має по одній смузі руху в обох напрямках шириною 6,3 м., та не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, продовжив рух на спуск, в результаті чого, втратив керування автомобілем, здійснив три контакти з паралельними бардюрними каменями, після чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 яка рухалась по проїзній частині дороги під бардюрним каменем в попутному напрямку .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме закрита черепно-мозкова травма, закрита травма лівої гомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

В ситуації, яка склалася на дорозі перед дорожньо- транспортною пригодою, водій ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пункту 12.1 Правил дорожнього руху України. Він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 12.1 ПДР України.

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_7 допустив порушення вимог наступних пунктів ПДР України:

-п.1.5, згідно якого він створив своїми діями небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, спричинив матеріальні збитки;

-2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни;

-12.1 під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховуючи дорожню обстановку, а також особливість вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Між порушеннями водієм ОСОБА_7 ПДР України та виникненням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Отже ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнав частково і пояснив, що керував транспортним засобом «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з боку вул.. Лобановського на спуску зі швидкістю 30 км./год. Коли виїхав на вул.Гаріна став гальмувати, дорога була слизькою, автомобіль стало кидати в бік. Перед магазином стояв автобус і він хотів об`їхати його, але автомобіль відкинуло вліво. В цей час потерпіла рухалась по проїзній частині за автобусом, і він здійснив на неї наїзд. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав тільки у розмірі, який підтверджений документами, моральної шкоди - у розмірі 5000 гривень не визнав.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджена наданими стороною обвинувачення доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 25.11.2018 року приблизно о 15.40 год. йшла по обочині проїзної частини дороги, оскільки неможливо було рухатися по тротуару, тому що було дуже слизько. Вона вже пройшла повз автобус, як раптово відчула удар у спину, від якого впала на дорогу. Машину, яка її збила вона не бачила, тому що рухалася в попутному напрямку. Після отриманих тілесних ушкоджень тривалий час лікувалась, перенесла операцію, тривалий час не працювала, до теперішнього часу відчуває постійні болі в нозі. Просила задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на її користь вартість лікування яка складає 21 346.92 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Згідно протоколу від 25.11.2018 року та схеми до нього проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди від вул. Лобановського до вул.Азовська біля будинку № 54 по вул. Гаріна в м.Києві / а.с.13/;

-згідно висновку експерта № 2182/е при зверненні ОСОБА_6 за медичною допомогою 25.11.2018 року у неї мала місце: закрита травма лівої гомілки у вигляді уламкового перелому лівої малогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків.

Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно травмуючою дією тупого предмету, могло утворитись в термін 25.11.2018 року при транспортній травмі.

Між подіями від 25.11.2018 року та отримання тілесного ушкодження потерпілою ОСОБА_6 є прямий причинно- наслідковий зв"язок.

Отримана закрита травма лівої гомілки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу / а.с.33-38/;

Згідно висновку експрета № 12-1/2491 від 27.12.2018 року в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою,водій автомобіля ««Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації він мав технічну можливість уникнути даної ДПП шляхом виконання вимог пункту 12.1 ПДР України.

З технічної точки зору в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України, причиною даної ДТП є невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.12.1 ПДР України./а.с. 47-54/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України, - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не бачив потерпілу, яка йшла за автобусом, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, які суд вважає належними і допустимими і приймає їх за основу при постановлені вироку. Доводи обвинуваченого розцінює як спосіб захисту останнього від пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії злочинів невеликої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який неофіційно працює, має дружину ОСОБА_9 та трьох неповнолітніх дітей на утриманні: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 інваліда з дитинства, та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом також не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд дійшов висновку, про можливість призначення покарання у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не обиралась.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 винний у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, і в результаті його неправомірних дій потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується матеріалами провадження, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дістається висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21346.92 гривень, підлягає задоволенню в сумі 20 070.06 гривень, яка підтверджена відповідними документами.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин.

Так, потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень. Суд прийшов до висновку про задоволення в цій частині позову в повному обсязі, оскільки потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, перенесла операцію, тривалий час лікувалась, перенесла окрім фізичних, душевні страждання, її звичайний спосіб життя був порушений.

Не підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь потерпілої судовий збір у розмірі 1144 гривень, який вона просила стягнути, оскільки відповідно до ст.5 Закону України " Про судовий збір" при подачі цивільного позову в рамках кримінального провадження судовий збір не сплачується.

Під час проведення досудового розслідування Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи проводилась судова медична експертиза витрати на проведення якої складають 1823.60 гривень та Київським міським НДЕКЦ ГУМВС України проводилась судова автотехнічна експертиза, на проведення якої було витрачено 1144.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертизи в загальному розмірі 2967.60 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2967.60 гривень .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 20 070.06 гривень та моральної шкоди у розмірі 5000 гривень.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази:

- автомобіль марки ««Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне збереження власнику ОСОБА_14 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом"янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1