1 із 4 Справа № 303/4425/19
Провадження №1-кп/303/559/19
Номер рядка статистичного звіту 114
Ухвала
29 липня 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево клопотання захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нове Давидково, Мукачівського району, та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 204 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
10 липня 2019 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204 КК України, Призначено підготовче судове засідання.
У судовому засіданні, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 314 КПК України захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Клопотання вмотивоване не тим, що обвинувальний акт, складений старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУДФС у Закарпатській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором надійшов до суду зі значними порушеннями вимог статті 291 КПК України, зокрема не чітко викладено формулювання обвинувачення.
Захисник зазначив, що до обвинувального акту не додано розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником обвинуваченого, як це вимагає частина 4 статті 291 КПК України.
Крім того, захисник ствердив, що до цього часу стороною обвинувачення ні йому, ні його підзахисному не відкриті матеріали кримінального провадження відповідно до статті 290 КПК України.
Таким чином, захисник ОСОБА_3 просив повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204 КК України прокурору для усунення недоліків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задоволити клопотання захисника, зазначивши що обвинувальний акт переданий йому старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУДФС у Закарпатській області

2 із 4
ОСОБА_6 . Також, підтвердив, що укладав угоду зі своїм захисником на початку досудового розслідування, що відповідно підтверджується підписом захисника при оголошенні підозри 26 березня 2019 року.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що доводи сторони захисту є необґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження містять розписку, якою підтверджується, що саме прокурором передано обвинуваченому копію обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування. Ствердив, що матеріали кримінального провадження містять заяву ОСОБА_4 про відмову його від захисника, тому вважає підстави вручати обвинувальний акт захиснику відсутні.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України)
Відповідно до статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слід зазначити, що частиною 1 статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Обвинувальний акт має містити, відповідно до частини 2 статті 291 КПК України - найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого(прізвище,ім`я,по батькові, дата та місце народження,місце проживання,громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище,ім`я,по батькові,дата та місце народження,місце проживання,громадянство); прізвище,ім`я,по батькові та займана посада слідчого,прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення,які прокурор вважає встановленими,правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини,які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи,які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта(уразі проведення експертизи підчас досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24

3 із 4
жовтня 2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 204 КК України, а саме у зберіганні з метою збуту та транспортування з цією ж метою незаконно виготовленого спирту етилового.
Слід зазначити, що для встановлення факту кримінального правопорушення, ступеня його суспільної небезпечності, винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети, істотне значення мають всі відомості про причини і мотиви дій обвинуваченого.
У свою чергу, в порушення вимог статті 23, пункту 5 частини 2 статі 291 КПК України, стороною обвинувачення, з метою доведеності та встановлення певних обставин, при викладенні формулювання обвинувачення здійснено посилання на докази, зокрема показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , висновок експерта та інші слідчі дії проведені в ході досудового розслідування.
Статтею 23 КПК України визначено безпосередність дослідження показань, речей і документів у ході судового розгляду, тому розкриття сутності доказів стороною обвинувачення, при формулюванні обвинувачення, тобто до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду.
Таку позицію виклав Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року, в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.
Крім того, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень в обвинувальному акті текстуально співпадає з формулюванням обвинувачення, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор не виклали або взагалі не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до статті 91 частини 1 статті 92 КПК України, є їх обов`язком, не розрізняють цих термінів, їх значення, у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту і суд щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права сторони захисту, унеможливлюють виконання завдань кримінального провадження та правильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Наведене вище дає підстави вважати, що обвинувальний акт, в частині пред`явленого обвинувачення складений з порушенням вимог статті 91 та пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Суд зазначає, що право бути проінформованим належним чином про характер і причини обвинувачення це у першу чергу право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» пункту 3 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Також, судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 у ході досудового розслідування укладено договір із захисником ОСОБА_3 , проте до обвинувального акту стороною обвинувачення не додано розписку про отримання копії обвинувального акту та

4 із 4
реєстру матеріалів досудового розслідування захисником обвинуваченого, як це вимагає частина 4 статті 291 КПК України.
Наведене вище дає підстави вважати, що стороною обвинувачення, в порушення вимог статті 293 КПК України, при переданні обвинувального акту до суду не надано під розписку захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Позиція сторони обвинувачення, стосовно звернення ОСОБА_4 до слідчого з відповідною заявою про відмову від захисника, необґрунтована та суперечить доданому до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування. Зокрема, даний Реєстр не містить інформації щодо процесуального рішення слідчого в порядку статті 54 КПК України, проте містить інформацію стосовно того, що підозрюваному та його захиснику 05 липня 2019 року надано доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомлено з їх з матеріалами.
У зв`язку з чим, також, необґрунтованою суд вважає позицію сторони захисту стосовно ненадання обвинуваченому та його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлено з ними.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
З огляду на вище викладене, допущені прокурором порушення вимог КПК України перешкоджають призначенню судового розгляду з можливістю ухвалення в подальшому законного вироку, у зв`язку із чим обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 291 та статті 293 КПК України.
Керуючись вимогами ст. ст.291-293, 314-317 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 задоволити.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204КК України (згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 05 серпня 2018 року) повернути прокурору для виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 291 та статті 293 КПК України.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1