ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродження м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючого, розлучений, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (зі слів).
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0001937 від 01.09.19 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування починаючи з 08-00 год. 01.09.19 р. та до 00 годин 01 хвилини 29 жовтня 2019 року
Заставу у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурор довела ризик того, що ОСОБА_7 може може переховуватися від органів досудового розслідування та суду на підставі сукупності обставин та доказів: підозрюваний не працевлаштований, не одружений, утриманців не маючий, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
Інші ризики не доведені та вони при обранні запобіжного заходу не враховуються.
Обговорюючи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд вказав, що підозрюваний у такому разі може мати реальну можливість залишити місце мешкання та переховуватися від органу досудового розслідування, з урахуванням доведених обставин цього ризику.
За цих обставин не суд прийняв до уваги вимогу сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі:

- адвокат просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову ухвалу, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вказану ухвалу вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту.
Вважає, що матеріали кримінального провадження на даній стадії не містять доказів, а тим паче вагомих, щодо причетності ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України.
Вказує, що ОСОБА_7 , раніше не засуджений, має родину, міцні соціальні зв`язки, а таким чином не мав бажання, та зворотнє не було доведено, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується
Зазначає, що жодного вмотивування, яким саме чином перебування підозрюваного на волі може перешкодити слідству клопотання не містить, чому у суду виникли підозри, що мій підзахисний спробує уникнути слідства та суду, також не зрозуміло.
На думку апелянта ні слідчим, ні прокурором Фактично не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а тому зважаючи на це є всі підстави для застосування більш мякого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 01.09.19 року у нічний час перебуваючи за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , в ході вживання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, навмисно наніс своїй колишній дружині ОСОБА_10 невстановленим предметом не менше 3 ударів в область голови, спричинивши тілесні ушкодження, внаслідок яких вона померла на місці.
01.09.19 року даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0001937. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України. В той же день ОСОБА_7 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у вказаному кримінальному провадженні.
Колегія суддів зазначає, що ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Адже останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Є обґрунтованими і висновки суду про наявність ризик, передбачений ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується з висновком, що вказаний ризик є об`єктивним, і йому неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - безпідставними.

Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процессуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: