провадження №11-п/4911/77/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 24.09.2019 р. про направлення кримінального провадження №0001495 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, -

в с т а н о в и л а:

26 вересня 2019 року на підставі ухвали колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 24.09.2019 р., постановленої за результатами підготовчого судового засідання, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло кримінальне провадження № 0001495 (єдиний унікальний номер судової справи 757/38389/15-к) за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України (т. 7 а.с. 165-168), з поданням суду першої інстанції про направлення зазначеного кримінального провадження до іншого суду в порядку статті 34 КПК України (т. 7 а.с. 169-171).

Ухвалою від 27.09.2019 р. подання колегії суддів Вищого антикорупційного суду призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 жовтня 2019 року у приміщенні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, про що належним чином повідомлено учасників судового розгляду (т. 7 а.с. 173-179).
В судове засідання з`явились: від сторони обвинувачення - прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , від сторони захисту - обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 . Інші учасники кримінального провадження, зокрема, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судове засідання не прибули, надавши клопотання про розгляд подання без їх участі, або повідомивши суд про неможливість прибуття (т. 7 а.с. 176, 177, 192-193).
Заслухавши думку прокурорів, обвинуваченого та його захисника, які вважали за можливе розглянути подання без інших учасників судового провадження, належним чином повідомлених про час та місце його розгляду, та виходячи з положень ч. 4 ст. 34, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів ухвалила продовжити розгляд подання Вищого антикорупційного суду за відсутності обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисників.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурорів, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які вважали, що подання підлягає задоволенню, проте питання визначення підсудності вказаного кримінального провадження має вирішити Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в порядку абз. 1 ч. 3 ст. 34 КПК України, перевіривши доводи подання та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість подання та наявність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
20 жовтня 2015 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001495 відносно обвинувачених ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2015 року.

02 березня 2016 року голова Печерського районного суду м. Києва звернувся з поданням до Апеляційного суду міста Києва щодо визначення підсудності у кримінальному провадженні № 0001495 у зв`язку з неможливістю сформувати колегію суддів у необхідній кількості через відсутність суддів, які б не приймали участі як слідчі судді у даному кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15.03.2016 р. подання голови Печерського районного суду м. Києва задоволено, матеріали кримінального провадження направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду (т. 4 а.с. 47-49).

За період перебування в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва (2016-2019 р.р.), розгляд кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 по суті судом не розпочато.

05 вересня 2019 року розпочав свою процесуальну діяльність Вищий антикорупційний суд.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2019 р. кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України на підставі п. 20-2 Розділу XI КПК Українипередано на розгляд Вищому антикорупційному суду (т. 7 а.с. 100-101).

Водночас, відповідно до абз. 1 пункту 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18.09.2019 р., який набрав чинності 22.09.2019 року) визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом, як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", - якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2015 року тобто, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 р.
Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось слідчими другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, а обвинувальний акт затверджено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України (т. 1 а.с. 1-89).

Отже, з дати набрання законної сили Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду" зазначене кримінальне провадження не підсудно Вищому антикорупційному суду.

Саме наведеними вище обставинами обґрунтовані доводи подання Вищого антикорупційного суду. Учасниками кримінального провадження підставність зазначених обставин не заперечується.

У відповідності до ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Засади розгляду справ незалежним і безстороннім судом регламентовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, право на «суд, встановлений законом», як структурний елемент права на справедливий суд, що передбачене ст. 6 Конвенції, за своїм змістом є основоположною засадою, що визначає організацію судової системи держави та загалом містить дві складові: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Зокрема, у рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».
Відповідно, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом, в контексті статті 6 Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.
З огляду на викладення пункту 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України в новій редакції на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18.09.2019 р., з 22.09.2019 року Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду по суті кримінального провадження № 0001495 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами подання Вищого антикорупційного суду в цій частині.

Вирішуючи питання щодо належного суду, до якого вказане кримінальне провадження має бути направлено для розгляду по суті, колегія суддів виходить з такого.

Питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано положеннями статті 34 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до якої, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Абзацом 2 ч. 3 статті 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Отже, саме Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду (колегією у складі п`яти суддів) уповноважена вирішувати питання направлення кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду до інших судів.
Доводи сторони обвинувачення та сторони захисту щодо необхідності направлення вказаного кримінального провадження для визначення підсудності до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, з посиланням на абзац 1 ч. 3 ст. 34 КПК України, колегією суддів не приймаються, оскільки в умовах конкуренції норм спеціальною нормою, що врегульовує направлення кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду до інших судів, є саме абзац 2 частини 3 цієї статті, тоді як її абзац 1 виступає загальною нормою.

Вирішуючи питання про визначення належного суду, колегія суддів виходить із загальних засад визначення територіальної підсудності відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України, згідно з якою, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення вчинено на території Печерського району м. Києва, що є визначальним при визначенні суду, якому підсудне вказане провадження.
При цьому, колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду не пов`язана попереднім рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15.03.2016 р., яким з підстав неможливості сформувати у Печерському районному суді м. Києва склад суду у необхідній кількості через відсутність суддів, які б не приймали участі як слідчі судді у даному кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, було визначено підсудність вказаного провадження за Солом`янським районним судом м. Києва. З цього приводу суд зазначає, що тривалість часу, який сплинув з дати прийняття зазначеного рішення (понад 3,5 роки), ставить під сумнів актуальність (станом на 01 жовтня 2019 року) наведених у ньому відомостей щодо формування складу колегій в Печерському районному суді м. Києва. Натомість, інших мотивів в обґрунтування визначення підсудності кримінального провадження № 0001495 саме за Солом`янським районним судом м. Києва у вказаній ухвалі Апеляційного суду міста Києва не наведено.

За викладених обставин у їх сукупності, керуючись абз. 2 ч. 3 ст. 34, ст.ст. 369-372, ч. 4 ст. 532, абз. 1 п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
1.Подання колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 24.09.2019 р. про направлення кримінального провадження № 0001495 відносно обвинувачених ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України з Вищого антикорупційного суду до іншого суду - задовольнити.

2.Матеріали кримінального провадження № 0001495 (єдиний унікальний номер судової справи 757/38389/15-к) відносно обвинувачених ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, направити за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4
ОСОБА_5