Справа № 645/3508/19
Провадження № 1-кп/645/629/19
В И Р О К
15 серпня 2019 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.02.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 22.03.2019 року приблизно о 20:00 годині перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає його знайомий ОСОБА_7 , побачив в одній із кімнат цієї квартири підключений до зарядного пристрою мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy J2 Prime», який належить ОСОБА_6 , який перебував в гостях у ОСОБА_7 .. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy J2 Prime». З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном ТМ «Samsung Galaxy J2 Prime», що належить ОСОБА_6 , вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 6/1206СЕ-19 від 27.05.2019 року, 2125 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2125 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 22.03.2019 року він перебував у квартирі свого вітчима ОСОБА_7 , де також перебував ОСОБА_6 .. Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли гуляти із собакою, він викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон, який був підключений до зарядного пристрою та залишився в квартирі, та з викраденим майном пішов до ломбарду і заклав цей телефон. Обвинувачений вказав, що через деякий час він викупив цей телефон, та приблизно через два місяці він був повернутий потерпілому.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн., який ним повністю сплачений 11.06.2019 року та 13.06.2019 року (а.с. 32-33), на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній, та орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, досудову доповідь Державної установи «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Немишлянського районного відділу від 13.08.2019 року, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, та згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання.
Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.
Згідно зі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/1206СЕ-19 від 27.05.2019 року в сумі 471,03 гривні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy J2 Prime», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 згідно з його письмовим гарантійним зобов`язанням, після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1