Справа № 367/6442/19
Провадження по справі № 1-кп/367/488/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001079 від 07.08.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козятин Вінницької обл., українця, громадянина України, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ, навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону, солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 НГУ, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 19.07.2019 року о 8 год. 20 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без поважних причин, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без поважних причин та дозволу командування військової частини, повторно протягом року, не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 НГУ, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, перебуваючи у АДРЕСА_3 , не повідомляючи про своє місцезнаходження та причини відсутності, за відсутності документів, що підтверджують законність та поважність причин його відсутності, допоки 30.07.2019 року, усвідомивши протиправність своїх дій, заявив про себе, повернувшись до військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 НГУ та був відсутній у період з 19.07.2018 року по 29.07.2019 року, тобто тривалістю менше 10 діб, але більше 3 діб, вчинені повторно протягом року.
Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати та дати шанс на виправлення.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, скоїв злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем Національної гвардії України за контрактом та учасником бойових дій, за місцем несення служби та місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті за ч. 4 ст. 407 КК України.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 369, 370-374, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1