КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000049 від 30.01.2019, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно, яке було вилучене 27.07.2019 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, -грошові купюри номіналом «50 гривень» у кількості 21 штук, на суму 1050 гривень; грошові купюри номіналом «100 гривень» у кількості 18 штук, на суму 1800 гривень; грошові купюри номіналом «200 гривень» у кількості 19 штук, на суму 3800 гривень; грошові купюри номіналом «500 гривень» у кількості 7 штук, на суму 3500 гривень; грошові купюри номіналом «100 доларів США» у кількості 56 штук, на суму 5600 доларів США;грошові купюри номіналом «50 доларів США» у кількості 2 штук, на суму 100 доларів США; грошова купюра номіналом «10 Євро», на суму 10 Євро; банківська картка Приватбанк №№ НОМЕР_1 , без імені; банківська картка Ощадбанк №№ НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_12 ; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_9 ; посвідчення № НОМЕР_3 з підписом лідера Радикальної партії ОСОБА_13 , на ім`я ОСОБА_9 ; посвідчення співробітника батальйону спеціального призначення «Шахтар» №051, видане на ім`я ОСОБА_9 ; 3 мобільних телефона «Samsung»; довіреність від 10.06.2019, видана гр. ОСОБА_14 , який уповноважив ОСОБА_7 на продаж автомобіля марки Audi A6, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 ;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Ford Scorpio, 1988 року випуску, на ім`я ОСОБА_15 ; ноутбук марки «НР» s/n CND23815YB, із зарядним пристроєм; предмет схожий на корпус гранати РГО; предмет схожий на підривач УДЗ; предмет зовні схожий на карабін «Сайга» з номерами на рамі: НОМЕР_5 без магазину;три металеві арматури; Палка резинова; предмет схожий на бронежилет; маска-балаклава чорного кольору; два магазини до автомату; оперативна кобура чорного кольору; двадцять чотири предмети схожі на патрони з маркуванням на дні гільзи 7,62х39; шкіряні печатки без пальців.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, а тому його арешт необхідний, зокрема, і з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні 0000049.

В апеляційних скаргах адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалі слідчого судді невмотивовано, яким чином майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, має ознаки однобічності і необ`єктивність судового розгляду, істотно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням КПК України та кримінального провадження. Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував і те, що під час проведення обшуку органами досудового розслідування були вилучені речі дозвіл якого слідчим суддею не надавався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , та власника майна ОСОБА_7 які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000049 від 30.01.2019року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 ч.4 ст.189 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді клопотання було задоволене та накладено арешт на майно.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 28 липня 2019 року, майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вилучені під час обшуків речі, документи, мобільні телефони, технічні носії можуть свідчити, у сукупності, про вчинення особами кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255 ч.4 ст.189 КК України.

Що стосується доводів апелянтів про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого по місцю проживання підозрюваного дотрималась вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянтів на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку не може прийматися до уваги.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - без задоволення .

При цьому колегія суддів враховує можливість апелянтів звернутись до слідчого судді районного суду в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно, яке було вилучене 27.07.2019 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4956/2019 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1