Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 148/1390/19
Провадження № 1-кп/140/408/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2019 р. м. Немирів
Немирівський районний суд

Вінницької області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Немирові, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна, Тиврівський район, Вінницька область, не зареєстрований, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, пенсіонер, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 12.04.2019 за ознаками суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2019 року близько 19:00, в приміщенні будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та її сусідом ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт.

Під час конфлікту ОСОБА_4 , навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого остання впала на підлогу. В той же час ОСОБА_4 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останній ще два удари правою ногою у пахову область тулуба та по обличчю, після чого з місця події зник.

Відповідно до висновку експерта № 40 від 24.04.2019, внаслідок вищевказаних протиправних та злочинних дій ОСОБА_4 , останній спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження в вигляді: перелому кісток носу, а також садни, синців в області обличчя та пахової ділянки, зліва.

Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), що могло бути в термін на який вказує обстежена.

Перелом кісток носу по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Садна, синці в області обличчя та пахової ділянки зліва по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, відмовився надавати покази.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки його хвороба не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечує.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечує.
Суд заслухавши пояснення, прокурора, законного представника обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , підлягає до задоволення з наступних підстав:
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 61 від 08.07.2019 року ОСОБА_4 на момент скоєння злочину страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, стан нестійкої ремісії, яка ускладнена зловживанням алкоголем (F20.00). В теперішній час ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_4 , підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При цьому у клопотанні вказано, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 61 від 08.07.2019 ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, стан нестійкої ремісії, яка ускладнена зловживанням алкоголем. В теперішній час ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування за місцем його подальшого перебування.
Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру , передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Сукупність вказаних доказів дає зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України в стані неосудності і відповідно до ч.2 ст. 19 КК України суд вважає необхідним застосувати до нього примусовий захід медичного характеру, передбачений п. 1 ч.1 ст. 94 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України - надання амбулаторної психіатричної допомоги, за місцем його подальшого перебування, у примусовому порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 19,92-94 КК України, ст.ст. 100,371,372, 513 КПК України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тульчинського відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги, за місцем його подальшого перебування, у примусовому порядку задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна, Тиврівський район, Вінницька область, офіційно не зареєстрованого, однак проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги, за місцем його подальшого перебування, у примусовому порядку.
Судові витрати у справі відсутні цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)
З оригіналом вірно
Головуючий: ОСОБА_1