У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2019 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000254.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 залишено без задоволення. До ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, покладені певні обов`язки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню.
В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, що вказує на наявність ризику переховування останнього з метою уникнення покарання від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлюватиме виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею не в повній мірі враховано наслідки, які настали від злочинних дій підозрюваного, а саме того, що внаслідок злочинної самовпевненості ОСОБА_6 загинула людина, що є найбільш тяжким наслідком, який може бути спричинено злочином.
Також не враховано того, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

18.05.2019 р. до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2019 р. близько 14.30 год., водій ОСОБА_6 в порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «AUDI А8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Дружби Народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зі сторони пр. Соборності в напрямку вул. Спортивної.
На перехресті з вул. Миру, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 14.6 «в», 18.1 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, а саме: проявив неуважність в дорожній обстановці, що склалась, розпочав маневр обгону на вищевказаному перехресті ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузьку суцільну лінію» розділу 34 Правил дорожнього руху, виїзд за яку заборонено, не надав переваги в русі та здійснив наїзд в зоні дії пішохідного переходу на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля «AUDI А8», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 «б», 14.6 «в», 18.1 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
18.05.2019 ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано та 19.05.2019 р. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
20.05.2019 р. слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване необхідністю запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Слідчий суддя з урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, наявні достатні підстави вважати, що він може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, проте, прокурором у судовому засіданні не доведено ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику незаконного впливу на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, врахувавши, що ОСОБА_6 з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди не тікав, вину у вчиненому злочині визнає, активно сприяє розкриттю злочину, дає показання, має постійне місце мешкання та реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, дійшов висновку про можливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом, матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.05.2019 р. та схеми до нього, протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допиту підозрюваного та інші матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, цілком забезпечить запобіганню спробам підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду лише через тяжкість покарання, що загрожує останньому, є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде ухилятись від слідства та суду.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заявили, що підозрюваний вину визнає, має намір протягом найближчого часу відшкодувати майнову і моральну шкоду потерпілим.

Будь-яких виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурором не наведено.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2019 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3