Справа № 539/4309/19
Провадження № 1-кп/539/483/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
та потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваною у кримінальному провадженні №0001307 від 09.10.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кудіївці, Жмеринського району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
3 жовтня 2019 року, близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебувала у квартирі АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та господарем квартири ОСОБА_5 , відпочивали випиваючи каву.

Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_4 зайшла до іншої кімнати де на столі помітила підзорну трубу «Турист-4», належну ОСОБА_5 , яку вирішила таємно викрасти.

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрала підзорну трубу «Турист-4», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №1909 від 22.10.2019, 600 грн. та разом з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 жовтня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 600 грн. та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу у силу ст. 53 КК України судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні надав укладену угоду про примирення з урахуванням виправлених технічних помилок, вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та її відношення до вчиненого не дають підстав для не затвердження угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 жовтня 2019 року про примирення між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001307 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 жовтня 2019 року покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628 грн. 04 коп. витрат на проведення судової експертизи №1909 від 22.10.2019.

Речовий доказ: підзорну трубу «Турист-4», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому за належністю.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1