Провадження № 1-кс/750/5757/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004678 від 09.08.2019,

в с т а н о в и в:

30.10.2019 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому вона просить скасувати арешт з автомобіля марки «ВАЗ - 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить їй, мотивуючи клопотання тим, що на сьогоднішній день всі необхідні слідчі дії та експертизи з вказаним транспортним засобом проведені, в зв`язку з чим, просить скасувати арешт, оскільки в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба.

В судове засіданні особа, яка подала клопотання, не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить провести розгляд клопотання без її участі, повністю його підтримує.

Слідчий ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд клопотання провести без його участі, проти його задоволення не заперечує. Крім цього, надав матеріали кримінального провадження № 0004678.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 статті 84 КПК України передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що слідчим відділом Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004678 від 09.08.2019, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

09.08.2019 постановою старшого слідчого Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, вищевказаний автомобіль марки «ВАЗ - 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні № 0004678 від 09.08.2019.
В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, за клопотанням старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.08.2019 було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ - 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню № 0004678 від 09.08.2019.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_7 ».

Станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

За змістом ч.11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, судом встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ - 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на законних правових підставах, а саме на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.08.2019 про накладення арешту на майно, знаходиться на майданчику тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів. Однак, з досліджених документів та письмових пояснень учасників кримінального провадження, а саме слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, і який не заперечує проти задоволення клопотання та вважає за можливе скасувати арешт з майна, доказів на підтвердження існування на даний час обставин, передбачених ч.11 ст. 170 КПК України, слідчому судді надано не було, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку залишення вказаного майна на невизначений час на майданчику тимчасового тримання ТЗ обмежує права власника майна, тому, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідує, що на даний час відпала необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження і клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу, як накладення арешту на вказане майно, відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004678 від 09.08.2019 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.08.2019, з автомобіля марки «ВАЗ - 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1