Справа № 487/1256/19
Провадження № 1-кс/487/7985/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 29.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000237,-
ВСТАНОВИВ:
03.10.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 29.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000237. В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні, не вжив усіх можливих заходів для отримання наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що ним було вжито усіх можливих заходів для отримання наявних доказів, які мають відношення до події злочину, та на основі отриманих доказів, у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження була винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка відповідає нормам чинного законодавства.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000237, прийшов до наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів справи в провадженні слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000237 від 21.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.
29.08.2019 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000237 від 21.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України в діях військових службових осіб військової частини НОМЕР_1 .
Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до положень ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно, до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість повного або часткового задоволення клопотання.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України" розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.
Як вбачається з постанови слідчого та матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування провадження №0000237, слідчим було допитано всіх свідків події від 17.12.2018 року, з метою отримання інформації та документів надіслано 11 запитів до установ та організацій; проведено огляд предметів, речей і документів, власником яких є РЛП «Кінбурнська коса» за участю слідчого, понятих, представників ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ; проведено судову товарознавчу експертизу, за результатами якої встановлено відсутність заподіяння істотної шкоди РЛП «Кінбурнська коса». Крім того, слідчим виконані вказівки начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 щодо проведення слідчих (розшукових) дій, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя за наслідками розгляду скарги повинен прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, а саме: 1) скасувати рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язати припинити дію; 3) зобов`язати вчинити певну дію; 4) відмовити у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частина 1 статті 2 КК України визначає, що єдиною і достатньою підставою кримінальної відповідальності є наявність у вчиненому особою суспільно небезпечному діянні всіх ознак складу злочину, передбаченого цим Кодексом.
Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим ОСОБА_4 було вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000237 є обґрунтованою та вмотивованою.
Керуючись статтями 303-307 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 29.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000237 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1