Провадження №1-кп/761/1401/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011044 від 05 вересня 2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Боярка, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Наприкінці серпня 2016 року до ОСОБА_3 зателефонувала невстановлена слідством особа та запропонувала отримати грошову винагороду шахрайським шляхом, з використанням підробленого паспорту, шляхом оформлення на нього договору оренди обладнання. Після такої пропозиції ОСОБА_3 сфотографувався і через електронну адресу переслав власну фотографію розміром 3x4 см. в електронному виді невстановленій слідством особі. Після нього у невстановлений слідством час та місці ОСОБА_3 , поблизу станції метро «Академмістечко», зустрівся з невстановленою слідством особою, де останній передав ОСОБА_3 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, виданий 03 серпня 1995 року Ленінградським РВ УМВС України в м. Києві, з вклеєною фотокарткою ОСОБА_3 на третій сторінці, який є підробленим.

Згідно висновку експерта № 1112/тдд від 23.09.2016: «На третій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вносилися зміни до первинного змісту, шляхом переклеювання фотокартки».

Також у вересні 2016 року в невстановлений слідством місці у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з використанням документів, що не відповідають дійсності. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_3 розробив злочинний план, який полягав у тому, що він віднайде особу, яка б була зацікавлена в здачі в оренду технічного обладнання. Після цього, використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, виданий 03 серпня 1995 року Ленінградським РВ УМВС України в м. Києві, мав укласти договір оренди обладнання, після чого шляхом обману заволодіти ним та розпорядитись на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 05 вересня 2016 року зателефонував до ОСОБА_8 , який представляє інтереси ФОП « ОСОБА_9 », який займався здачею в оренду бензинових та дизельних генераторів. Після чого, представляючись ОСОБА_7 , ОСОБА_3 висловив ОСОБА_8 свою зацікавленість в оренді генератора та домовився з ним про зустріч. 05 вересня 2016 року, ОСОБА_3 , зустрівся з ОСОБА_8 на території гаражного кооперативу «Дружба-2» за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 12/14, бокс № НОМЕР_2 . Після цього, оглянувши генератор бензиновий «Honda ЕС 6000», вартістю в 40 000 гривень, який належить ФОП ОСОБА_9 , вирішив ним заволодіти шляхом обману. Так, представившись ОСОБА_8 ОСОБА_7 та пред`явивши при цьому завідомо підроблені документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , уродженця м. Київ, виданий 03 серпня 1995 року Ленінградським РВ УМВС України в м. Києві, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № 1112/тдд від 23.09.2016: «На третій сторінці даспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вносилися зміни до первинного змісту, шляхом переклеювання фотокартки».

Окрім іншого, у вересні 2016 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з використанням документів, що не відповідають дійсності. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_3 розробив злочинний план, який полягав у тому, що він віднайде особу, яка б була зацікавлена в здачі в оренду технічного обладнання. Після цього, використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; серії НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, виданий 03 серпня 1995 року Ленінградським РВ УМВС України в м. Києві, мав укласти договір оренди обладнання, після чого шляхом обману заволодіти ним та розпорядитись на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 05 вересня 2016 року зателефонував до ОСОБА_8 , який представляє інтереси ФОП ОСОБА_9 , який займався здачею в оренду бензинових та дизельних генераторів. Після чого, представляючись ОСОБА_7 , ОСОБА_3 висловив ОСОБА_8 свою зацікавленість в оренді генератора та домовився з ним про зустріч.

05 вересня 2016 року ОСОБА_3 , зустрівся з ОСОБА_8 на території гаражного кооперативу «Дружба-2» за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 12/14, бокс № НОМЕР_2 . Після цього оглянувши генератор бензиновий «Honda ЕС 6000», вартістю в 40 000 гривень, який належить ФОП ОСОБА_9 , вирішив ним заволодіти шляхом обману. Так, ОСОБА_3 , представився ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та пред`явив при цьому завідомо підроблені документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, виданий 13 серпня 1995 року Ленінградським РВ УМВС України в м. Києві.

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , погодився передати в оренду вказаний генератор і при цьому між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_3 , який представлявся ОСОБА_7 , був укладений договір оренди обладнання № 05092016 від 5 вересня 2016 року, строком на 2 доби, від 05 вересня 2016 року. Підписавши казаний договір оренди ОСОБА_3 , шляхом обману заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: генератором бензиновим «Honda ЕС 6000», вартістю 40 000 (сорок тисяч) гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_10 » майнової шкоди на суму 40 000 (сорок тисяч) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру матеріальної шкоди та судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно у вересні 2016 року він погодився на пропозицію знайомого та надав йому свою фотографію, після чого, через декілька днів, отримав від нього паспорт на ім*я ОСОБА_7 , куди було вклеєно його фотографію. Надалі він по телефону домовився про зустріч із чоловіком, який надавав у оренду бензинові генератори та зустрівся із ним на території гаражного кооперативу. Цьому чоловіку він представився ОСОБА_11 , для підтвердження чого надав йому паспорт із переклеєною фотокарткою. Надалі вони погодили умови і він уклав з цим чоловіком договір оренди бензинового генератора строком на 2 доби, хоча наміру його повертати власнику він не мав, однак його дії було викрито, а генератор повернуто власнику. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся та зобов`язався відшкодувати судові витрати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати:

-за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, як надання засобів, які сприяли підробленню офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою його використання, шляхом пособництва;

-за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа;

-за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шялхом обману (шахрайство).

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості сукупності вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з обмеженням волі, а застосувати відносно нього з урахуванням майнового стану винного, який офіційно не працює, однак має дохід, покарання у вигляді штрафу в межах санкції статей кримінального закону, за якими визнає його винним, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п*ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п*ятсот) гривень.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточне покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п*ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п*ятсот) гривень.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 06.09.2016 року про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання залишити у володінні потерпілого.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 25.09.2016 року про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання залишити зберігатись у матеріалх криміналь ного провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи у сумі 990 (дев*ятсот дев*яносто) гривень 45 копійок.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1