ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1689/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 514 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року, якою задоволено подання головного лікаря Комунальної установи «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_9 та у відношенні ОСОБА_8 продовжено примусові заходи медичного характеру у формі примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк 6 місяців, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року було задоволено подання головного лікаря Комунальної установи «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_9 про продовження у відношенні ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у формі примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк 6 місяців.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 324 від 12 серпня 2019 року ОСОБА_8 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги.
В апеляційній скарзі захисник особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання про продовження у відношенні ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у формі примусової амбулаторної психіатричної допомоги.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону, не конкретизуючи, в чому саме полягали такі порушення суду.

Крім того адвокат зазначає, що у висновку лікарів-психіатрів відсутній опис стану здоров`я ОСОБА_8 та відсутні докази на підтвердження того, що він себе погано почуває та потребує подальшого лікування.
Вважає, що всі висновки лікарів ґрунтуються виключно на застарілих даних, коли ОСОБА_8 дійсно почував себе погано, разом з тим, на теперішній час він почуває себе добре та не потребує подальшого лікування, що підтвердив його батько.
Заслухавши доповідь судді по справі, захисника особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
З огляду на ст. 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, належним чином дослідив наявні в матеріалах провадження докази та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання головного лікаря Комунальної установи «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради про продовження застосування у відношенні ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у формі примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк 6 місяців.
Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час апеляційного розгляду, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 листопада 2015 року за скоєння суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, до ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 квітня 2016 року ОСОБА_8 було замінено стаціонарне лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом на примусове амбулаторне психіатричне лікування.
Після цього, ухвалами суду Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 жовтня 2016 року, 29 березня 2017 року, 28 вересня 2017 року, 14 березня 2018 року, 11 вересня 2018 року та 7 березня 2019 року ОСОБА_8 продовжувалась амбулаторна примусова психіатрична допомога у зв`язку із значним погіршенням психічного стану та припиненням прийому ліків.
З висновку комісії лікарів-психіатрів № 324 від 12 серпня 2019 року Комунальної установи «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради вбачається, що ОСОБА_8 має діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний плин. Змішаний дефект особистості. Афективно-маячний синдром»; приймає ліки тільки під контролем, без контролю з боку лікарів вірогідніше за все припинить прийом ліків; його психічний стан залишається нестійким, з погіршенням психічного стану знаходився на лікуванні в психічному стаціонарі з 21 червня 2019 року по 9 серпня 2019 року; критика до свого захворювання та скоєного раніше правопорушення залишається формальною; якщо він припинить прийом ліків, то погіршення його психічного стану може призвести до суспільно небезпечних дій з його боку. З урахуванням викладеного, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_8 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги (а.с. 2-9).

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції була заслухана лікар-психіатр ОСОБА_10 , яка зазначила, що ОСОБА_8 дійсно потребує продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги.
Висновки комісії лікарів-психіатрів є переконливими і належним чином вмотивованими, підстав ставити під сумнів правильність цих висновків колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах провадження доказам.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки про необхідність продовження ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк 6 місяців, оскільки виходив з його психічного стану та характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.
На підставі вищезазначеного колегія суддів вважає, що продовження у відношенні ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги є необхідним та достатнім заходом, оскільки з матеріалів провадження та висновку лікарів-психіатрів не вбачається того, що ОСОБА_8 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах.

Доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до того, що ОСОБА_8 повідомляє про своє добре самопочуття, що також підтверджує його батько, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються викладеними у належній формі висновками спеціалістів у галузі психіатрії, розумні підстави для сумнівів у компетентності та об`єктивності яких відсутні.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Істотних порушень судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року, якою задоволено подання головного лікаря Комунальної установи «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_9 та у відношенні ОСОБА_8 продовжено примусові заходи медичного характеру у формі примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк 6 місяців, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4