ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Єдиний унікальний номер справи 201/5979/19
Номер провадження 1-кс/201/3285/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу та повернення застави у кримінальному провадженні № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 367 КК України, -

встановив:

Підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування запобіжного заходу та повернення застави в рамках кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 367 КК України.
Разом із цим, підозрюваний ОСОБА_4 подав письмові пояснення до клопотання про скасування запобіжного заходу та повернення застави.
В своєму клопотанні ОСОБА_4 зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 367 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 153 680 гривень. 15 березня 2019 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за нього ОСОБА_5 внесена відповідна застава і його звільнено з-під варти.
В обґрунтування своїх доводів, викладених у клопотанні про скасування запобіжного заходу та повернення застави та у письмових поясненнях, поданих до цього клопотання, ОСОБА_4 зазначив, що строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню завершено 12 квітня 2019 року, про що його було повідомлено прокуратурою Дніпропетровської області, відповідно до ухвали слідчого судді строк дії запобіжного заходу щодо тримання його під вартою встановлений до 20 квітня 2019 року, тобто і строк дії альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на його думку, припиняє свою дію в той же день, при цьому, строк дії запобіжного заходу у вигляді застави продовжений не був, тобто відповідно до ст. 203 КПК України запобіжний захід припинив свою дію, питання про звернення застави не вирішувалось, жодних клопотань від прокурора з цього приводу до слідчого судді не надходило, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, а тому, вважав, що відповідно до вимог ст. 182 КПК України застава підлягає поверненню.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 своє клопотання та письмові пояснення, додані до клопотання, підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, скасувати відносно нього запобіжний захід та повернути заставу. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що, на його думку, запобіжний захід у вигляді застави припинив строк своєї дії ще 20 квітня 2019 року, тому застава підлягає поверненню. Додав, що обов`язки, покладені на нього відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року виконуються ним у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу та повернення застави, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не узгоджується з кримінальним процесуальним законом. Зазначив, що на даний час досудове розслідування по даному кримінальному провадженню завершено, виконуються вимоги ст. 290 КПК України, після чого обвинувальний акт буде направлено до суду для розгляду по суті, постанова про закриття даного кримінального провадження не виносилася. Зауважив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не має граничного строку, а тому питання про повернення застави вирішується під час ухвалення остаточного рішення по справі.
Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Проте, підозрюваний ОСОБА_4 , як у своєму клопотанні, так і під час розгляду у судовому засіданні, зазначав про необхідність саме скасування стосовно нього запобіжного заходу і повернення застави, при цьому, наполягав на розгляді саме цих питань, що, у свою чергу, не передбачено нормами ст. 201 КПК України, відповідно до яких підозрюваний, обвинувачений тощо має право звернутися із клопотанням лише про зміну запобіжного заходу.
Однак, з метою недопущення порушення права підозрюваного ОСОБА_4 на захист та обмеження права останнього на доступ до правосуддя, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду такого клопотання в порядку, встановленому ст. 201 КПК України, із вирішенням питання про повернення застави.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думки учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу та повернення застави є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 в межах строку досудового розслідування, датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є 20 квітня 2019 року. Встановлено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, застави у розмірі 153 680 гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти. У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з-під варти зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Згідно листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 15 березня 2019 року за вих. № 748/19 підтверджено надходження на депозитний рахунок коштів в якості застави за ОСОБА_4 у розмірі 153 680 гривень.
Відповідно до копії квитанції, яка долучена до клопотання, застава за ОСОБА_4 у вищенаведеному розмірі внесена ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Частиною 8 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Крім цього, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України також встановлено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При цьому, частиною 7 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Згідно з положеннями ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, системний аналіз та доктринальне тлумачення вищезазначених положень кримінального процесуального закону вказує на те, що запобіжний захід у вигляді застави не містить граничного строку його дії, на відміну від інших видів запобіжних заходів (домашній арешт, тримання під вартою тощо), оскільки його зміст полягає у забезпеченні належного виконання підозрюваним або обвинуваченим покладених на них основних обов`язків щодо явки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків, а тому, дія цього запобіжного заходу може бути припинена виключно у випадку закриття кримінального провадження або ухвалення остаточного судового рішення у кримінальному провадженні.
Отже, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрюваного ОСОБА_4 , строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки згідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід немає граничного строку дії, при цьому, як встановлено під час розгляду клопотання підозрюваного остаточне рішення у даному кримінальному провадженні не ухвалювалось, як і не приймалося рішення про закриття кримінального провадження.
В той же час, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, під час досудового розслідування, на останнього відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року покладені обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання, які мають строк своєї дії, що не може перевищувати двох місяців, та можливістю його продовження, при цьому, із закінченням цього строку, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію виключено в цій частині із скасуванням покладених обов`язків, що прямо визначено у ч. 7 ст. 194 КПК України.
Тому, враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає помилковою і такою, що суперечить положенням кримінального процесуального закону позицію підозрюваного ОСОБА_4 про закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді застави саме 20 квітня 2019 року, тобто у день закінчення строку дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року щодо тримання останнього під вартою, у зв`язку із чим, клопотання ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу і повернення застави є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 182, 194, 201, 203 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу та повернення застави у кримінальному провадженні № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 367 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1