справа № 703/3088/19
провадження № 1-кп/691/313/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки, Олександрівського району, Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, ромської національності, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим за злочини проти власності, під час іспитового строку, повторно, 09.01.2019 року, близько 01.00 години, перебуваючи на території станції ім. Т. Шевченка в м. Сміла, за попередньою змовою з невстановленими особами, умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів чужим майном та, застосовуючи насильство відносно ОСОБА_6 , що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодів грошовими коштами в сумі 10 гривень, мобільним телефоном «Nomi» моделі «1246 Blue», який коштує 356,00 гривень, та кредитною картою «ПриватБанк» належними останньому, після чого з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 366,00 гривень.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Тобто, ОСОБА_5 , скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Керуючись вище наведеним, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у межах установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем, згідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_5 є неодноразово судимим, вину у скоєному визнав, спричинену матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого, щиро кається, його характеристику, те, що він, будучи засудженим вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2016 року до 3 років позбавлення волі з трирічним іспитовим строком, скоїв злочин під час перебування на іспитовому терміні та щодо особи похилого віку, є засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, інкримінований злочин вчинив до ухвалення вироку від 05.07.2019 року, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі, визначивши остаточне покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628 гривень 04 копійки за проведення експертизи.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон «Nomi» моделі «1246 Blue», який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне повернути останньому за належністю.

Цивільний позов не заявлявся.

До набрання вироком законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, а саме: покарання, призначеного за цим вироком за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та покарання, призначеного за вироком Смілянського міскрайонного суду Черкаської області від 05.07.2019 року за злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 2 місяців позбавлення волі, і остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначити у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 18.09.2019 року, зарахувавши у цей термін строк перебування під вартою з 27.02.2019 року по 18.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення експертизи.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон «Nomi» моделі «1246 Blue», який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , повернути останньому за належністю.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1