Справа № 350/373/19
Провадження № 1-кп/350/79/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000010 від 11 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що розгляд кримінального провадження не закінчений, докази у справі у повному обсязі не досліджено, а термін тримання під вартою обвинуваченого спливає 21 листопада 2019 року. Ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати на даний час. Так, ОСОБА_3 неодружений, без утриманців, ніде не працює, раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно свого батька, перебуває на «Д» обліку у психіатричному кабінеті Рожнятівської ЦРЛ. Обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, що пов`язане з позбавленням волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які є його родичами та з якими він спільно проживає, у зв`язку із захворюванням може безпідставно ухилятись від виконання вказівок суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки дасть змогу обвинуваченому впливати на свідків, оскільки останні іншого власного житла не мають та являються родичами обвинуваченого. Крім цього, інші запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечать належної поведінки обвинуваченого. З огляду на наведене просить продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_6 просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу завленого прокурором клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 12 березня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який неодноразово продовжувався судом, останній раз 23 вересня 2019 року, який закінчується 21 листопада 2019 року.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 21 листопада 2019 року, однак судовий розгляд кримінального провадження триває, досліджуються докази по справі, свідок ОСОБА_9 , яка являється рідною сестрою обвинуваченого, ще не допитана, оскільки не з`являється до суду, а тому існує ризик впливу обвинуваченого на даного свідка з метою дачі нею показань вигідних йому, сам обвинувачений також ще не недопитаний, оскільки свою вину не визнає та бажає давати покази після дослідження всіх доказів по справі. Крім цього на думку суду існує ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому обвинувчаений усвідомлюючи тяжкість покарання у разі доведеності його вини може переховуватися від суду. Таким чином суд приходить до висновку, про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого ч. 2 ст. 183 КПК України, на даному етапі розгляду кримінального провадження не встановлено та стороною захисту не надано. Крім цього, стороною захисту не наведено жодних підстав, що інші більш м`які запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки на думку суду будь-які інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 , згідно даних обвинувального акту, вчинений із застосуванням насильства та спричинив смерть малолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 197, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м. Івано-Франківська, строком на 60 (шістдесят) днів - до 16 січня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1