Справа № 405/8164/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області, внесене у кримінальному провадженні №0000262 від 31.10.2019р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вірменії м. Іджеван, особи без громадянства, маючого посвідку на постійне проживання в Україні, офіційно не працюючого, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000262 від 31.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Знам`янка, Кіровоградської області в жовтні 2019 року не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо вчинення кримінального правопорушення, як джерело прибутку з метою збагачення за рахунок чужої власності, став на шлях реалізації своїх злочинних намірів.

Так, він обрав способом вчинення вищевказаного злочину, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, а об`єктом його - мешканця м. Знам`янка, Кіровоградської області, ОСОБА_9 .

Розуміючи, неможливість реалізації свого злочинного плану, одноособово, ОСОБА_8 запропонував спільну участь у кримінальному правопорушенні своєму знайомому, мешканцю м. Знам`янка, Кіровоградської області ОСОБА_5 .

Проінформувавши останнього щодо свого злочинного наміру, запропонував спільну участь у його реалізації шляхом вчинення заволодіння чужим майном шляхом вимагання.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_8 , але спонукаємий корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 надав свою добровільну згоду на спільну участь у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, за попередньою змовою, групою осіб, діючи умисно та спільно, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 29.10.2019 приблизно о 18.00 годині приїхали на автомобілі марки «Volkswagen Passat», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_2 на раніше домовлену зустріч з ОСОБА_9 . Зустрівшись з останнім ОСОБА_8 який сидів на задньому сидінні вказаного автомобіля запропонував ОСОБА_9 присісті до салону їхнього автомобіля.

Після чого, автомобіль під керуванням ОСОБА_5 проїхав по вул. Соборній, і зупинився неподалік від розважального закладу «Діліжанс». Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний, корисний умисел спрямований на заволодіння чужим майном перебуваючи на територі вулиці, для полегшення вчинення злочину та з метою залякуванні потерпілого, ОСОБА_8 взяв під праву руку ОСОБА_9 , який сидів поруч, і таким чином позбавив його можливості вільно залишити місці переговорів пред`явив останньому вимогу передачі їм грошових коштів на суму 10 000 грн., для не перешкоджання ОСОБА_9 займатисі перевезенням громадян «таксувати» і надали йому термін для збору коштів- 10 днів.

В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля і ОСОБА_5 для підтвердження серйозність своїх намірів, нанії один удар ногою в область правого коліна ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 наніс один удар кулаком в область щелепи. Сприймаючи вказані дії яі такими, що представляють небезпеку для життя та здоров`я, ОСОБА_9 не став чинити опір та заперечувати вимозі передачі ним грошових коштів.

Згодом 07.11.2019 року о 20 год. 30 хв. на мобільний телефон ОСОБА_9 було здійснено дзвінок від ОСОБА_8 , який в розмові погрожуваї фізичною розправою у разі не виконання ОСОБА_9 їхніх вимог, та неодноразово повторив, що якщо останній не передасть гроші, його «вивезуть до лісу і закопають по шию» або «вивезуть до кар`єру та підвісяті за ноги». Впевнившись, що ОСОБА_9 боїться їх та дійсно сприймає їхн погрози, продовжуючи свої злочинні дії, повідомили, що гроші вони маюті отримати 08.11.2019 року.

Так, в подальшому 08.11.2019 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 приїхали до СТО на автомобілі марки Mercedes - Benz GL( 250D чорного кольору з державним номером НОМЕР_2 , що розташоване з; адресою: вул. Віктора Голого.110 м. Знам`янка Кіровоградської області, ді знову зустрілись з ОСОБА_9 , та отримали від останнього грошові кошті на суму 10000 гривень.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозрі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч. 2 сг. 189 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вірменії м. Іджеван, вірменин, особа без громадянства, тимчасово безробітній, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

08.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками передбаченими ч.2 ст. 189 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння вищевказаних злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами -протоколом допиту потерпілого від 31.10.2019; протоколом додаткового допиту потерпілого від 08.11.2019; протоколом допиту свідка від 01.11.2019; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 01.11.2019; іншими матеріалами кримінального провадження.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можут переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку. повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином 1вони не пови бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатні , щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10 1994 року, «Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королів тва» вД ЗО 08 1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки вчинення та характер інкримінованих правопорушень, сга питання,Я оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

Таким чином, відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК Укра`ни, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є об`єктивні дані, які вказують на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 ..

В обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному покладається необхідність запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальном; провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, мірі покарання, а також особи підозрюваного та його бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлені наявність ризиків передбачених:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість підозрюваного ухилятис від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органі досудового розслідування та/або суду шляхом залишення, маючи при цьом; всі можливості та засоби, постійного місця проживання, в тому числі залишити межі території України. Усвідомлюючи тяжкість кримінальноп правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до ньол застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 мож переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні враховуючи той факт що кримінальне правопорушення вчинено і застосуванням фізичного насильства відносно потерпілого та групою осіб;

п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальном провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставин: скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановленії істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальні правопорушення, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчинень тяжкого злочину.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчиненн якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

У відповідності до практики Європейського суду, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, яке може буті призначено обвинуваченому, не можуть бути визначальними при вирішень питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, ОСОБА_5 не працює, отже, офіційного та постійного джерела доходу не має, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим, вищевказані ризик є реальними та обґрунтованими.

По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, слідчий присить суд оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_5 та особу підозрюваного і визнати за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 п.1 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, що є метою застосування запобіжного заходу, а тому керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 194 КПК України слідчий просив задовольнити клопотання.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.
Адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, позицію обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчий суддя вважає що є наявність існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Крім цього, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання. Зокрема ОСОБА_5 перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , має на утриманні двох непонолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.09.2018 року, вказав, що працює без укладення трудового договору і отримує зарбітну плату приблизно 15 000грн., раніше не судимий, проживає на території України, зокрема в м. Знам`янка, з 2007 року.
Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства.
Однак, слідчим суддею при визначенні суми альтернативного запобіжного заходу застави підозрюваному враховуються, обставини кримінального правопорушення, його майновий та сімейний стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що застава - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 грн., в повній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків та його належну поведінку.
Враховуючи зазначене, вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено неможливість застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, існує необхідність у застуванні до нього запобіжного заходу тримання під вартою а тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 9, 176-178, 182-183, 186, 196-197, 205, 206, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області, внесене у кримінальному провадженні №0000262 від 31.10.2019р., про застосуваннязапобіжного заходу у виглядітримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового слідства, а саме з 22 год. 05 хв. 08 листопада 2019 року до 22 год. 05 хв. 06 січня 2020 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) грн. які необхідно внести на розрахунковий рахунок №2505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000262 від 31.10.2019 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 06.01.2020р. наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту у якому він проживає, зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами у кримінальному провадженні, як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі у процесуальних діях.

5) здати на зберігання до відповідних органів, які проводять досудове розслідування паспорт громадянина України або інший документ на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали до 06.01.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_13 Тьор