Провадження № 1-в/127/544/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

заявника: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна.

З вказаного клопотання вбачається, що старшим слідчим Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, 01.07.2005 було накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 в рамках кримінальної справи № 24-169, яка була порушена 25.09.2003 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 210 КК України.

У подальшому, ОСОБА_3 неодноразово звертався до Головного слідчого управління Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із клопотанням про скасування арешту із зазначеної квартири, однак згідно письмових повідомлень, зазначеної кримінальної справи відносно ОСОБА_3 у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не було.

Прокурор ОСОБА_4 , заперечував, щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 , оскільки на думку прокурора, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а в межах м. Вінниці відсутнє виконання вироку відносно ОСОБА_3 , тому прокурор просив суд відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_3 . Крім того на думку прокурора ОСОБА_3 має звернутись до слідчого судді для вирішення вказаного питання у порядку ст. 174 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Суд вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справи України від 01.07.2005 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 .

Відповідно до повідомлення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, будь які відомості про кримінальну справу № 24-169, яка була порушена 25.09.2003 у розпорядженні Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відсутні.

З повідомлення Головного слідчого управління Національної поліції України, вбачається, що у слідчому управління відсутня інформація щодо розгляду та руху кримінальної справи № 24-169 порушеної 25.09.2003.

Відповідно до повідомлення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2019 № 06-13/210/2019 слідує, що відповідно до алфавітних покажчиків кримінальних справ Замостянського, Ленінського, Староміського районних судів м. Вінниці за 2003-2005 роки, матеріали кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 не зареєстровано та вирок не ухвалювався.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування розділу «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» від 26.11.2012 за № 1735/0/4-12, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (20 листопада 2012 року чи пізніше), відбувається згідно п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Дана норма узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 5 КПК України, згідно якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), чинного на час накладення слідчим арешту на майно ОСОБА_3 , зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України (в редакції 1960 року) підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в порядку КПК України (в редакції 1960 року), оскільки саме він був чинний на момент накладення арешту на майно ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , не скасований.

Разом з тим, згідно повідомлень Головного слідчого управління Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, будь які відомості про кримінальну справу № 24-169 від 25.09.2003 у зазначених управліннях відсутні, рішення у зазначеній справі не приймалось та до суду справу направлено не було.

У зв`язку із втратою чинності КПК України (в редакції 1960 року), тривалого часу, вирішення питання про скасування арешту із майна ОСОБА_3 , шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права.

Крім того, згідно із ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Однак, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення арешту майна виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України (в редакції 2012 року). Процедури вирішення зазначеного питання за межами кримінального провадження, слідчим суддею або прокурором, чинний КПК України не передбачає.

Крім того, кримінальна справа із обвинувальним висновком на розгляд суду кримінальної юрисдикції не надходила, отже ОСОБА_3 позбавлений права, на підставі ст. ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), звернутись до суду, який постановив вирок із клопотанням про скасування арешту з майна.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням вказаного суд вважає за доцільне клопотання ОСОБА_3 задовольнити, скасувати арешт накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна задовольнити.
Арешт накладений постановою Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України від 01.07.2005 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 скасувати.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: