Справа № 387/641/18
Провадження № 1-кс/396/690/19
УХВАЛА
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилася цивільна справа № 387/1821/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_3 про встановлення нікчемності заповіту. Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.02.2014 року встановлено відсутність повноважень секретаря ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яка діяла на підставі розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків по вчиненню нотаріальних дій" №37 від 11.11.2010 року, на вчинення нотаріальних дій, у зв`язку з чим визнано нікчемним заповіт ОСОБА_8 від 25.03.2013 року. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 участі у розгляді справи не брав та докази по справі не подавалися, тому суд виніс рішення на підставі наявних у справі доказів, зокрема, розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків по вчиненню нотаріальних дій" №37 від 11.11.2010 року, яке було направлено ІНФОРМАЦІЯ_4 на адвокатський запит ОСОБА_9 .
В подальшому під час розгляду даної справи апеляційним судом ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про затвердження розпорядження сільського голови" №62 від 29.12.2010 року, яким було затверджено розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 від 19.11.2010 року. Лист апеляційного суду Кіровоградської області № 22-781/1221/14 від 15.05.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо явки в судове засідання секретаря ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , надання для огляду в судовому засіданні журналу реєстрації розпоряджень сільського голови за 2010 рік, оригіналу розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про покладання обов`язків по вчиненню нотаріальних дій № 37 від 11.11.2010 року та оригіналу розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 від 19.11.2010 року, залишено без виконання. На запит адвоката ОСОБА_9 від 03.12.2014 року надати для огляду журнал реєстрації розпоряджень сільського голови за 2010 рік, ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомила, що даний журнал не вівся.
Разом з тим, журнал реєстрації розпоряджень сільського голови з основної діяльності є документом, який згідно примірної номенклатури справ обов`язково повинен бути наявний в діловодстві сільської ради та підлягає зберіганню. Тому з метою перевірки правдивості тверджень сільського голови ОСОБА_10 та секретаря ОСОБА_7 необхідно дослідити в судовому засіданні номенклатуру справ ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2010 рік та встановити наявність або відсутність в ній журналу реєстрації розпоряджень сільського голови.
Таким чином, оскільки розпорядження № 42 від 19.11.2010 року колегії суддів апеляційного суду не надавалося, а також не було предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6 було відхилено, а рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.02.2014 року залишено без змін. Однак, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ на підставі брехливої касаційної скарги ОСОБА_6 скасував вказані рішення, а справу направив на новий розгляд.
В подальшому у судовому засіданні 23.12.2014 року в суді першої інстанції з метою встановлення фактичних обставин справи за клопотанням мого представника в якості свідка було викликано секретаря ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яка повідомила, що вчиняла нотаріальні дії на підставі розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 від 19.11.2010 року. Представник третьої особи - голова ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 на запитання суду в засіданні 12.12.2014 року стосовно наявності в матеріалах справи 2 розпоряджень голови ІНФОРМАЦІЯ_1 - № 37 та № 42 пояснив: "Що два розпорядження не може бути - це 100%". Після чого суд запитав: "Яке розпорядження відповідає фактичним обставинам справи?", на що сільський голова ОСОБА_10 відповів: "Розпорядження № 37 від 11.11.2010 року відповідає дійсності і на цьому я наполягаю". Тоді суд запитав, де взялося друге розпорядження - № 42 від 19.11.2010 року, на що сільський голова сказав: "Я не можу відповісти звідки воно взялося".
У зв`язку з виникненням численних підозрілих обставин по справі, розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_7 та голови сільської ради ОСОБА_11 , адвокатом ОСОБА_9 було заявлено клопотання про призначення судової технічної експертизи.
Висновком судово-технічної експертизи документів № 66/2237 від 23.03.2015 року встановлено, що відтиск круглої гербової печатки на рішенні ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про затвердження розпоряджень сільського голови" № 62 від 29.12.2010 року нанесено не у той час, яким датовано документ, а в період з 01.03.2014 року по 03.05.2014 рік (після винесення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області рішення від 27.02.2014 року до початку розгляду справи апеляційним судом Кіровоградської області -15.05.2014 року); відтиск круглої гербової печатки на розпорядженні голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 від 19.11.2010 року нанесений не у той час, яким датовано документ, а після 08.08.2013 року.
Отже, висновком технічної експертизи підтверджено підозру у фальсифікації вищевказаних документів посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, до цього часу органом досудового розслідування не було вжито належних заходів щодо встановлення осіб, причетних до вказаних подій, а також заходів щодо проведення почеркознавчої експертизи з метою встановлення особи, що підписала розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 та від 19.11.2010 року та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про затвердження розпоряджень сільського голови" № 62 від 29.12.2010 року.
Відповідно до п.п.1 ч.1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Отже, для проведення почеркознавчої експертизи необхідні оригінали розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про покладання обов`язків за вчинення нотаріальних дій" № 42 та від 19.11.2010 року та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про затвердження розпоряджень сільського голови" № 62 від 29.12.2010 року. Дані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відображають безпосередні докази, які підтверджували б або спростовували вину особи, яка підписала зазначені документи, тим самим підробивши їх.
Вищевказані оригінали документів та технічний запис вказаних судових засідань знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_6 в матеріалах цивільної справи №387/1821/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_3 про встановлення нікчемності заповіту.
Крім того, з метою проведення почеркознавчої експертизи необхідні вільні зразки почерку голови ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 за 2010 рік, які містяться розпорядженнях та інших документах. ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місцезнаходження - АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) знаходяться на зберіганні офіційні документи ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, справа 569, опис 1, Фонд № 44/Р-1160.
На підставі вищенаведеного, потерпіла ОСОБА_4 просить надати дозвіл слідчому СВ Добровеличківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , який здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, на тимчасовий доступ до вищевказаних документів та здійснення виїмки.
В судовому засіданні представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 , що діє на підставі договору про надання правової допомоги, клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів підтримала з викладених в клопотанні підстав, хоча спочатку просила суд прийняти уточнення до клопотання, в якому замінено юридичну особу, в якої знаходяться документи до яких слід надати тимчасовий доступ, а саме замінено ІНФОРМАЦІЯ_8 на ІНФОРМАЦІЯ_9 . При цьому представником потерпілої не подано доказів про письмове звернення до ІНФОРМАЦІЯ_10 про доступ до речей та документів, у зв`язку з чим в клопотанні ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ) про уточнення клопотання було відмовлено.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в клопотанні за необгрунтованістю.
Представники осіб, у володінні яких знаходяться речі і документи, були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, але в судове засідання не з`явилися. Представник ІНФОРМАЦІЯ_11 подав письмове повідомлення про те, що не має можливості з`явитися до суду для розгляду клопотання, просив розглянути справи без участі їх представника. Крім того, повідомлено, що справа №569, опис 1 фонду 44/З-1160 відповідно до акту приймання-передавання від 13 червня 2019 року №3 передана до ІНФОРМАЦІЯ_10 , тому надати зазначену справу в тимчасовий доступ немає можливості. Повідомлено, що Номенклатура справ на державне зберігання не передається, а зберігається в сільській раді, тому надати ІНФОРМАЦІЯ_12 за 2010 рік немає можливості.
Заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_5 , думку прокурора, ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає в зв`язку із наступними обставинами.
У відповідності до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку.)
Відповідно до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Проте, не зважаючи на вищевикладене матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались адвокатом відомості про такі документи у ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в цивільній справі №387/1821/13-ц, яка зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_6 , стороною у спорі (позивачем) виступає ОСОБА_4 , яка як і її представник відповідно до цивільного процесуального законодавства мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, аудіозапис судового засідання.
Заявницею та представником не доведено, що оригінали знаходяться як в матеріалах цивільної справи так і в ІНФОРМАЦІЯ_13 , тобто в осіб які зазначені у клопотанні, як і не надано доказів що потерпіла чи її представник, слідчий зверталися з заявами до відповідних установ.
Слідчим суддею встановлено, що до ІНФОРМАЦІЯ_14 та номенклатура справ, доступ до яких просить заявниця та її представник до ІНФОРМАЦІЯ_15 не надходили.
Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про надання тимчасового доступу до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у звязку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Всупереч вимог пункту 6 частини 2 статті 160 КПК України в клопотанні не вказано і під час судового розгляду не доведено, що потерпіла вичерпала всі можливості отримання даних документів у інший досудовий спосіб, в тому числі від інших органів, в володінні яких згідно законодавства України можуть перебувати вищевказані документи. Таким чином, потерпілою ОСОБА_4 та її представником ОСОБА_5 не вказано та не додано до клопотання доказів, що вжито будь-які інші заходи, спрямовані на встановлення іншим способом істини у кримінальному провадженні, а тому відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу як надання дозволу на доступ до документів і їх вилучення є необхідним і існує певна неможливість іншими способами довести обставини, які підлягають доведенню.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що в клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів, всупереч вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України фактично не обґрунтовано можливість та необхідність доступу до вказаних документів та їх вилучення, а таму в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали суду складено 27.09.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1