Єдиний унікальний номер №440/359/18
Провадження №1-кп/440/22/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника на стороні
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника на стороні
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 06 листопада 2017 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, гр.України, б/п, не одружений, не працює, раніше не судимий, освіта

передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 05 листопада 2017 року, близько 20.30год, перебуваючи на вул.Бригадна, с.Теребежі, Буського району, Львівської області, під час конфлікту, умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному прправопорушення не визнав та суду показав, що дійсно 05 листопада 2017 року, близько 20.30год., власним автомобілем разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приїхали в с.Теребежі, оскільки ОСОБА_9 мав зустрітись зі своїм знайомим, зупинились біля одного із господарств, де останні розпивали спиртне. За якийсь час до них підійшов ОСОБА_7 , попросивши, щоб вони автомобілем переїхали в інше місце, а ще за мить почув стук багажника свого автомобіля та розмову на підвищених тонах ОСОБА_9 з ОСОБА_7 , а коли підійшов до них то останній, безпричинно штовхнув його, на що він теж обома руками штовхнув ОСОБА_12 та відразу відбіг до автомобіля, щоб від`їхати, а коли відвернувся, помітив, що ОСОБА_8 лежить на землі, а ОСОБА_7 поверх нього та шарпаються між собою. За якийсь час підбігли раніше невідомі йому жінки та почали копати ногами ОСОБА_12 і ОСОБА_8 у різні частини тіла, а коли він відтягнув ОСОБА_8 від цих жінок, конфлікт припинився, він же з товаришами сів в автомобіль та поїхав додому, де про конфлікт розповів своєму батькові, додавши, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не спричиняв.

На думку суду, покази обвинуваченого не є переконливими, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності та спростовуються наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 05.11.2017р. у вечірній час разом з дружиною ОСОБА_14 , а також знайомою ОСОБА_15 перебував на господарстві сусідки ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 , помітив автомашину, яка стояла прямо навпроти в`їзду на подвір`я ОСОБА_16 та заважала проїзду. На прохання ОСОБА_17 підійшов до автомашини і попросив водія відігнати її. Побачив, що за кермом сидів ОСОБА_18 , збоку ОСОБА_19 . У відповідь на прохання ОСОБА_20 почув нецензурну лайку від хлопців.

Приблизно через 30-40 хв. ОСОБА_15 , якій потрібно було відїхати з подвіря, попросила його піти з нею, оскільки боялась хлопців, які продовжували стояти автомашиною і заважати проїзду. Пройшовши десь 5 метрів від подвіря, побачили обвинуваченого ОСОБА_6 , який сидів на дорозі. Пройшовши ще метрів 30, побачили ту саму автомашину, біля якої хлопці розпивали спиртні напої. Він зробив зауваження, навіщо ті поставили посеред дороги авто. В цей час підійшов ОСОБА_18 , став перед ним, сказавши «Ти хто такий, що мені вказуєш», у відповідь наголосив, що він перегородив дорогу, просив забрати машину з дороги та додав, що «на таких як він теж знайдеться управа». В цей момент ОСОБА_6 правою рукою наніс йому удар в обличчя, від чого відчув різкий сильний біль, хрускіт кісток, запаморочення, і впав на землю. Тоді його з усіх сторін почали бити по тілу, хто саме він не бачив, так як лежав на землі та прикривався руками. Почув, як ОСОБА_15 кричала, тоді підбігли інші жінки: його дружина, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , син ОСОБА_23 . Дружина ОСОБА_14 стягнула з нього ОСОБА_24 , помогла піднятись, додавши, що перелом щелепи отримав саме від удару кулаком ОСОБА_6 ..

З приводу отриманих тілесних ушкоджень, звертався до медичного закладу, де йому діагностували перелом щелепи у двох місцях, додавши, що через кілька днів батько ОСОБА_6 , та батьки інших хлопців, звертались до нього з просьбою не подавати заяву у поліцію, намагаючись розібратись на місці.

Покази потерпілого є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, відтворюючи дійсні обставини події, а тому недовіряти їм, суд не знаходить підстав.

Крім цього, свідок ОСОБА_25 показала, що 05.11.2017р. близько 20 год., перебувала в гостях у ОСОБА_26 , де також гостювали ОСОБА_27 , його дружина ОСОБА_14 , ОСОБА_28 . Коли збиралась їхати додому, то помітила автомобіль, який перегородив виїзд зі двору, а оскільки біля нього перебували невідомі хлопці, попросила ОСОБА_12 , щоб той попросив їх від`їхати. Вийшовши на вулицю, останній зробив їм зауваження, на що ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс ОСОБА_13 сильний удар в обличчя, від чого потерпілий впав на землю і його почали бити у різні ділянки тіла, інші хлопці, додавши, що чітко бачила, як саме ОСОБА_6 першим наніс удар ОСОБА_13 , оскільки стояла неподалік.

Свідок ОСОБА_22 показала, що 05.11.2017р. увечері у неї в гостях перебували ОСОБА_27 з дружиною ОСОБА_14 , ОСОБА_29 . Через 5 хвилин, після того, як ОСОБА_27 разом з ОСОБА_15 вийшли на вулицю, почула крики ОСОБА_15 , і разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_21 побігла на цей крик. Прибігши, побачила, що група хлопців б`ють когось, лежачого на землі. ОСОБА_14 піднесла з землі ОСОБА_30 , ОСОБА_21 підняла іншого. ОСОБА_14 допомогла встати ОСОБА_31 . Зі слів ОСОБА_20 знає, що удар в щелепу, наніс йому саме обвинувачений ОСОБА_32 . У подальшому була очевидцем, як батьки хлопців пропонували ОСОБА_33 1000грн. на лікування.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 05.11.2017р. увечері разом з чоловіком та ОСОБА_15 були в гостях у ОСОБА_23 . За кілька хвилин після того, як її чоловік ОСОБА_27 пішов разом з ОСОБА_15 вийшли на вулицю, почула крик ОСОБА_15 «Б`ють Івана!» і побігла туди разом з ОСОБА_21 і ОСОБА_34 . Прибігши, побачила на землі багато людей, які били її чоловіка ОСОБА_35 . Власноручно відтягнула ОСОБА_30 , допомогла підвестись чоловікові, в якого була розбита губа та напухша щока. ОСОБА_21 піднесла ще одного хлопця. Через деякий час на їх господарство приїхали батьки хлопців, в тому числі батько ОСОБА_36 , тітка ОСОБА_24 , які пропонували не звертатись в поліцію, а вирішити все мирним шляхом, пропонували 1000 грн. допомоги. Зі слів чоловіка та ОСОБА_15 довідалась, що удар в лице йому наніс ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_21 показала, що 05.11.2017р. увечері перебувала в гостях у ОСОБА_23 . Почувши з вулиці крик Кісь Ольги «Б`ють Івана!», підбігла з ОСОБА_14 , ОСОБА_37 , та її сином, у двір де побачила, як багато хлопців руками і ногами наносять тілесні ушкодження ОСОБА_13 , коли той лежав на землі. Вона з жінками відтягнули хлопців, особисто відтягувала ОСОБА_6 від потерпілого.

Свідок ОСОБА_38 пояснив, що прибув на місце події тоді, коли вже жінки піднімали ОСОБА_20 з землі. Чув, як ОСОБА_39 нецензурно висловлювався до його матері ОСОБА_23 . Бачив, що на лиці в ОСОБА_20 була кров і він тримався за щелепу.

Свідок ОСОБА_40 показала, що свідком нанесення тілесних ушкоджень не була. Наступного дня в селі від людей почула, що невідомі хлопці побили ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_41 показала, що 05.11.2017р. ввечері бачила автомобіль, який зупинився біля подвір`я ОСОБА_23 . Про те, що невідомі хлопці побили ОСОБА_20 їй стало відомо на другий день від тещі ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_42 показала, що проживає в с.Теребежі, Буського району, Львівської області, 05.11.2017р. ввечері почула шум, вийшовши на вулицю побачила, як кілька хлопців б`ють когось, лежачого на землі. Наступного дня дізналась, що невідомі хлопці побили ОСОБА_12 .

Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими, а тому вважає доведеною ту обставину, що обвинувачений умисно наніс потерпілому удар в обличчя, що призвів до перелому щелепи. На вказаній обставині категорично настоює потерпілий та свідки, показання яких повністю узгоджуються з висновком експертизи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 05.11.2017р. у вечірній час разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приїхали автомобілем у село Теребежі, де зупинились біля одного із господарств, де він разом з ОСОБА_9 розпивали спиртне. За якийсь час до них підійшов ОСОБА_7 і попросив, щоб вони від`їхали, силою закривши кришку багажника авто, на що ОСОБА_6 зробив йому зауваження. На це ОСОБА_7 схопив руками за куртку останнього та відштовхнув від себе, а потім підбіг до нього та безпричинно повалив на землю. За якийсь час підбігли раніше невідомі жінки та почали наносити удари по тілу ОСОБА_12 , додавши, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 міг отримати саме від ударів цих жінок.

Аналогічні покази надали суду свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

При встановлених обставинах суд до показів обвинуваченого здобутих в судовому засіданні ставиться критично, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і розцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання ним винуватості в скоєному як бажання уникнути відповідальності та покарання за скоєне .

Суд критично оцінює та не бере до уваги показання свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 в тій частині, що обвинувачений ОСОБА_6 жодних ушкоджень потерпілому не наносив, оскільки вони є непереконливими, надуманими, голослівними, свідки перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим, та спростовуються наведеними доказами.

Крім цього винуватість обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Заявою потерпілого на ім`я начальника Буського ВП від 05.11.2017 року з просьбою притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які нанесли йому тілесні ушкодження, датованої саме у день вчинення кримінального правопорушення.

Висновком експерта від 06.11.2017 року, №128/2017, згідно якого при судово-медичному огляді ОСОБА_7 діагностовано перелом нижньої щелепи з права, тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо 05.11.2017 року і по ознаці тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Протоколами слідчих експериментів від 23.11.2017 року, 25.11.2017 року та фототаблицями до них, якими зі слів ОСОБА_47 , очевидців події, зафіксовано, як саме наносились тілесні ушкодження в обличчя, від якого той впав на землю, на що також вказав і сам потерпілий.

Відповідно до якого потерпілий та свідки, кожен, зокрема на місці події показали місце їх розташування під час конфлікту 05.11.2017 року та момент нанесення удару.

Дані обставини зафіксовані на DVD диску, який відтворено судом у залі судового засідання, зауважень від учасників судового розгляду не поступило.

Протоколами пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_25 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_6 від 28.11.2017 року, згідно яких саме ОСОБА_6 наніс сильний перший удар кулаком ОСОБА_13 в обличчя.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 знайшло своє повне підтвердження в ході судового розгляду, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Цивільний позов прокурора підлягає повному задоволенні, оскільки саме з вини обвинуваченого потерпілий ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова з 13.11.2017 року по 22.11.2017 року з діагнозом травматичний злам суглобового паростка нижньої щелепи справа, вартість лікування становить 2690.96грн., що підтверджується довідкою №22 від 30.03.2018 року, виданою КМК ЛШМД.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення /злочину/, особу винуватого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, разом з тим, суд враховує думку потерпілого, який просить обрати ОСОБА_6 сувору міру покарання, у виді позбавлення волі, обставини справи, які пом"ягшують чи обтяжують покарання, суд не знаходить, а тому вважає, що обравши покарання у виді обмеження волі, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст.122 ч.1 КК України та визначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Захід забезпечення кримінального провадження, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого, задоволити повністю, стягнути з ОСОБА_6 в користь Львівської міської ради до місцевого бюджету міста Львова, понесені комунальним закладом міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_12 в сумі 2690.96 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судово провадження, мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку, негайно після його проголошення, вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1