Єд. унік. № 243/1381/19
Провадження № 1-кп/243/401/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про призначення до судового розгляду

21 жовтня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов?янська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Слов`янському міськрайонному суду, підстав для прийняття рішень про закриття провадження по справі або повернення обвинувального акту не має.

Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вказує, що відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення скоєння іншого кримінального правопорушення та запобіганню його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, з приводу вирішенні питання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора, яка просила своє клопотання задовольнити, а взадоволенні клопотання захисника відмовити; захисника ОСОБА_5 , яка просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки на теперішній час ОСОБА_4 проходить лікування за результатами якого буде вирішуватися питання про надання йому 2 ої групи інвалідності, обвинуваченого ОСОБА_4 який просив клопотання прокурора залишити без задоволення та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч.3. ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до статей 8, 9, 12 КПК України кримінальне провадження повинно здійснюватися з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави і цей принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду відповідно до якої той, хто без законних підстав позбавлений свободи має бути негайно звільнений.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбаченні частиною першою цієї статті.
Так згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.

Приймаючи рішення по клопотанню прокурора суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Зокрема у відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182)

Відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність відомостей про вчинення обвинуваченим, в розумінні ст. 12 КК України, тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, приймаючи до уваги, що він є пенсіонером, інвалідом 3 групи, на теперішній час проходить лікування за результатами якого буде вирішуватись питання надання йому 2 групи інвалідності, потребує проведення хірургічної операції, врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор, разом з тим приходить до переконання, що прокурором не доведено саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки обвинувачений сприяв у проведенні досудового розслідування, що виразилося у наданні ним свідчень щодо обставин кримінального правопорушення та добровільному наданні ним знаряддя злочину.

Крім того під час підготовчого судового засідання достовірно встановлено, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який обвинуваченим належним чином виконувався до моменту спливу строку дії запобіжного заходу, фактів порушень режиму домашнього арешту прокурором не надано, фактів порушення громадського порядку, намагання впливу на свідків чи потерпілого, або вчинення іншого кримінального правопорушення не зазначено, до судового засідання обвинувачений з`явився.
Відповідно до приписів ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно статті 181 ч.2 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищевстановлене, враховуючи фактичні дані, які характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин зі сторони прокурора, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який на думку суду здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання можливим ризикам неналежної процесуальної поведінки.

Суд не відхиляє та приймає до уваги доводи сторони захисту на користь обвинуваченого, та крім того приймає до уваги суспільний інтерес у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181,177, 314, 314-1; 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, прийняти до провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Призначити справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на 11 годину 00 хвилин 30 жовтня 2019 року.
Доручити представнику персоналу Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України скласти досудову доповідь до 30 жовтня 2019 року до 11 години 00 хвилин.

Роз`яснити обвинуваченому, що на підставі ст.ст.14, 16 Закону України «Про пробацію» він має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст. 17 вказаного Закону, зобов`язаний виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію персоналу органу пробації.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці тобто з 21 жовтня 2019 року по 21 грудня 2019 року, включно, заборонивши йому в період з 19:00 (дев`ятнадцатої) години вечора по 06 (шосту) годину ранку залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали суду в частині запобіжного заходу, покласти на уповноважених осіб Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області

Контроль за виконанням ухвали суду в частині запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці, тобто по 21.12.2019 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

Ухвала є остаточна та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1