Справа № 361/4257/19
Провадження № 1-кп/361/544/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 30.01.2018, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, такого, що має малолітню дитину, не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.08.2011 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки; 15.12.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 02.03.2017 Киверцівським районним судом Волинської області за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 16.06.2017 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2019 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000540 від 30.01.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеною 07.06.2019 між процесуальним прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Із обвинувального акта вбачається, що вночі 21.12.2017 ОСОБА_4 , який мав незняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187 КК України, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 і невстановленою органом досудового розслідування особою стосовно незаконного заволодіння автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 110380-40, н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . Реалізовуючи протиправний намір, діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_7 спостерігав за навколишньою обстановкою для попередження в разі появи сторонніх осіб, а ОСОБА_4 з невідомою особою з використанням наявної при них викрутки відкрили дверцята транспортного засобу, обвинувачений зайняв водійське місце та шляхом з`єднання дротів запалення під коробкою живлення близько 0 годин 25 хвилин 21.12.2017 біля будинку АДРЕСА_3 привів у дію двигун належного ОСОБА_8 автомобіля марки «ЗАЗ» моделі 110380-40, н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що перебував у користуванні ОСОБА_9 , на якому співучасники залишили місце події, тобто повторно незаконно заволодів транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 ОСОБА_7 засуджено за вказаний злочин за ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 перебував у розшуку.

Після завершення досудового розслідування 07.06.2019 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та сторони дійшли згоди стосовно призначення йому покарання за вказаною статтею у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки і покладенням на засудженого передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачено наслідки укладення й затвердження угоди про визнання винуватості, унормовані статтею 473, частиною четвертою статті 474 КПК України, як і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду з призначенням ОСОБА_4 визначених сторонами кримінального провадження виду й міри покарання, перевіривши відповідність змісту угоди вимогам кримінального-процесуального законодавства, з`ясувавши після відповідного роз`яснення в обвинуваченого про повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_4 , відсутності обставин, які б примусили його погодитися на підписання такої угоди, суд вважає, що укладена 07.06.2019 між процесуальним керівником в кримінальному провадженні № 0000540 від 30.01.2018 та підозрюваним у присутності захисника угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Передбачений ч. 2 ст. 289 КК України злочин, у вчиненні якого в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_4 , за правилами ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину з завданням шкоди інтересам фізичної особи, потерпілий ОСОБА_9 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, отже угода відповідає вимогам закону та може бути укладена в даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови укладеної 07.06.2019 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зокрема потерпілого ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_4 , який має незняті й не погашені в установленому законом порядку судимості за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187 КК України, органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останнім.

При визначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України сторонами угоди цілком враховано характер вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який, будучи тричі засудженим за вчинення умисних злочинів та звільненим з місць позбавлення волі 16.06.2017 по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив і 21.12.2017 вкотре удався до протиправних дій, зі слів, проживає зі співмешканкою ОСОБА_10 , яка за встановленим строком протягом тижня має народити спільну дитину, неофіційно працює водієм навантажувача, надає допомогу колишній співмешканці в утриманні доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його щире каяття як обставину, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, та рецидив злочинів як передбачену ст. 67 КК України обставину, яка обтяжує покарання, оскільки судимість ОСОБА_4 за ст. 391 КК України станом на 21.12.2017 знята або погашена не була, що знайшло відображення в узгодженому покаранні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що визначене сторонами угоди покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки і покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речовий доказ: належний ОСОБА_8 автомобіль марки «ЗАЗ» моделі 110380-40 н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_9 , необхідно залишити в розпорядженні вказаної особи.

Оскільки з обвинувального акта вбачається засудження ОСОБА_7 Броварським міськрайонним судом Київської області за цей же злочин 16.02.2018, прокурором у судовому засіданні не надано доказів того, що процесуальні витрати в розмірі 858 грн. на залучення експерта для проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 12-2/61 від 22.01.2018 не були стягнуті з ОСОБА_7 за вироком від 16.02.2018, що передбачає інший механізм їх відшкодування співучасником, а відсутність в обвинувальному акті даних про вартість автомобіля «ЗАЗ 110380-40» н.з. НОМЕР_1 знецінює значення проведеного для з`ясування вказаного питання дослідження, суд не вважає можливим стягнення з ОСОБА_4 на підставі частини другої статті 124 КПК України 852 грн. судових витрат у кримінальному провадженні № 0000540 від 30.01.2018.

Під час досудового розслідування 06.06.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 01.08.2019, умови якого в реєстрі матеріалів досудового розслідування слідчим не зазначені, прокурор під час підготовчого судового засідання відповідних документів суду не надав, що, попри очевидність існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, унеможливлює застосування запобіжного заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити в кримінальному провадженні № 0000540 від 30.01.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2019 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, в період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Речовий доказ: переданий потерпілому ОСОБА_9 автомобіль марки «ЗАЗ» моделі 110380-40 н.з. НОМЕР_2 - залишити в розпорядженні вказаної особи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд засудженим і його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_4 наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угоду не може бути укладено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1