ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2311/19 Справа № 201/722/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001164 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гошів, Овруцького району, Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_14 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих здоров`ю 128 580, 34 грн.; в рахунок відшкодування середнього заробітку у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності 2 453,33 грн.; в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності 57 600 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 429,02 грн.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_6 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування моральної шкоди 993 570,98 грн.
Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 54 012,12 грн.; в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат 261 316 грн.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_6 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.; на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 11 жовтня 2017 року приблизно о 11 годині 10 хвилин, перебуваючи в трудових відносинах із TOB «СІЛЬПО-ФУД», та, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ 533603-220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.03.2017 року, належить TOB «СІЛЬПО-ФУД», виконуючи свої функціональні обов`язки, пов`язані з перевезенням вантажу до місця призначення, здійснював рух по проїзній частині дороги вул. Космічної Соборного району в м. Дніпро, з боку вул. Запорізьке шосе у напрямку вул. Набережної Перемоги.
Під час руху в загальному потоці транспорту, в так званій вільній дорожньо-транспортній ситуації, при якій не виникало перешкод та небезпеки для руху та сам водій обвинувачений ОСОБА_16 не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху, слідуючи в крайній правій смузі проїзної частини дороги вул. Космічної м. Дніпро, водій обвинувачений ОСОБА_16 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться та стану транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухався в його смузі попереду в попутному йому напрямку та водій якого, виконуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, почав зменшувати швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, з метою надання переваги в русі пішоходу ОСОБА_17 , яка перетинала проїзну частину дороги вул. Космічної з ліва направо, відносно напрямку руху автомобіля «МАЗ 533603- 220», по вищевказаному пішохідному переході.
З метою уникнення зіткнення із транспортним засобом, що знаходився попереду та в смузі руху автомобіля «МАЗ 533603-220», навпроти території КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», розташованої по вул. Космічній, 13, в районі електроопори № 114/83, водій обвинувачений ОСОБА_16 зманеврував праворуч, та частково виїхавши правими колесами за межі проїзної частини дороги вул. Космічної передньою частиною автомобіля «МАЗ 533603-220», приблизно о 11 годині 10 хвилин, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_15 , яка завершувала перетинати проїзну частину дороги вул. Космічної по нерегульованому пішохідному переході, та пішоходів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які перебували за межами проїзної частини дороги праворуч, відносно напрямку руху автомобіля «МАЗ 533603-220».
Своїми діями водій обвинувачений ОСОБА_16 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3. б) та 13.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».
Порушення водієм обвинуваченим ОСОБА_20 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди - наїздом на пішоходів.
Невиконання водієм обвинуваченим ОСОБА_20 вищезазначеного п. 13.1 Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого:
- пішоходу ОСОБА_18 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла (синець на верхній повіці правого ока та на внутрішній поверхні в проекції правого ліктьового суглоба; садна на тильній поверхні правої кисті в проекції основи 1,2 пальців, на задньо-зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, на лівій половині обличчя від підборіддя до лобної ділянки до рівня вінцевого шва та між умовною серединою лінією та лівою виличною ділянкою, на тлі даного осаднення відзначаються 3 рвано-забиті рани - 2-ві в лобній ділянці та одна над лівою вилицею; деформація грудної клітини у вигляді сплощення правої половини в передньо-задньому напрямку, з синцем в даній ділянці та численними саднами; розрив передньої черевної стінки над рівнем лонного зчленування, що прямує від правої задньої пахвової лінії до рівня лівої передньої пахвової лінії з подальшим розповсюдженням на ліве стегно по передньо-бічним поверхням та промежину по задній поверхні, на передній черевній стінці по правому краю розрив проникає у черевну порожнину з випинанням тонкого кишковика назовні, у ділянці лівого стегна повністю оголюються підлеглі м`язи циркулярно на всьому протязі і дана ділянка в подальшому циркулярно розповсюджується на усю ліву гомілку, на якій шкіряні покриви також повністю відшаровані від м`язової тканини і утримуються по типу «шкарпетки»; садна на зовнішній поверхні лівої гомілки з розповсюдженням на тильну поверхню стопи на тлі яких в проекції гомілково-ступневого суглоба 2 рвані рани; переривчасті осаднення (відбитки протектора) на передньо- внутрішній поверхні правого стегна у середній третині та на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; лінійні переломи лобної, клиноподібної та правої скроневої кісток черепа, вогнищеві крововиливи під м`якою мозковою оболонкою головного мозку; крововиливи у легені та брижу, розриви легень, нирок, селезінки, брижі та розмізчення печінки; кишеньоподібне відшарування шкіряних покривів з розмізченням жирової клітковини на передній поверхні грудної клітини праворуч, в проекції правого ліктьового суглоба практично циркулярного характеру, на всьому протязі поперекової ділянки з розповсюдженням на ділянку лівої сідниці, де сполучається з вищевказаним розривом шкіряних покривів; циркулярне відшарування шкіряних покривів з розмізченням жирової клітковини на правому стегні; численні переломи ребер - ліворуч по білягрудинній лінії 1-9 з повним розривом плеврально-м`язового шару, праворуч 1-9 ребер по середньо- ключичній лінії, подекуди з ушкодженням пристінкової плеври та повним горизонтальним розривом плеврально-м`язового шару в 5-му міжребер`ї від умовної серединної лінії до передньо-пахвової лінії, косо-поперечні переломи 10, 11 ребер ліворуч по лопатковій лінії без ушкодження пристінкової плеври, поперечні переломи 2-7 ребер праворуч по, лопатковій лінії з розривом пристінкової плеври та поперечний перелом 1-го ребра праворуч по біля- хребтовій лінії з розривом пристінкової плеври; розрив міжхребцевого диска між 5 та 6 грудними хребцями без ушкодження спинного мозку; численні переломи кісток тазу - повний розрив крижово-здухвинного з`єднання ліворуч, поперечні перелом обох лобкових кісток, поперечний передом крила правої здухвинної кістки з розповсюдженням на тіло; розтрощення поперечних відростків праворуч 1,2 поперекових хребців, поперечний перелом лівої стегнової кістки у середній третині), що спричинені прижиттєво, безпосередньо настанням смерті, від дії масивного тупого твердого предмета, за механізмом удару-тертя та переважно стискання-тертя, у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як не сумісних із життям у момент спричинення (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).
На момент первинного контакту автомобіля «МАЗ» із пішоходом ОСОБА_18 , остання перебувала у вертикальному положенні з наступним переходом у горизонтальне та в момент первинного контактування з передньою частиною автомобіля «МАЗ» пішохід ОСОБА_18 була повернута до неї лівою чи передньо-лівою поверхнею тіла. Також через неї мав місце переїзд колесами транспортного засобу у косо-поперечному напрямку зліва-направо, послідовно через ліву нижню кінцівку, праве стегно, таз, черево та праву половину грудної клітини при розташуванні її тіла в горизонтальному положенні на спині, з наступним перевертанням на передню поверхню тіла.
Виявленні у ОСОБА_18 тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті, яка наступила 11.10.2017 року приблизно о 11 год. 10 хв. навпроти в`їзду до території КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», розташованої по вул. Космічній, 13, Соборного району в м. Дніпро, від сумісної тупої травми тіла у вигляді грубого порушення анатомічної цілісності тіла з численними переломами кісток черепа, тулуба, лівого стегна та розривів внутрішніх органів;
- пішоходу ОСОБА_15 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у правій скроневій долі, субдурального згортку праворуч, гемосинусу основної пазухи, синця та забійної рани верхньої повіки лівого ока, розриву шкіри лівого слухового проходу та розриву барабанної перетинки ліворуч, стану після вушної та носової кровотечі; закритої травми грудної клітини з переломами 1-го, 2-го, 3-го ребер праворуч з явищами правостороннього гемопневмотораксу, перелому хрящової частини 1 -го ребра праворуч з явищами лівостороннього пневмотораксу, багатоуламкових переломів акроміальних кінців правої та лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою обох легень; закритого перелому остистого відростку 11-го грудного хребця; травми тазу: відкритого перелому крила клубової кістки ліворуч зі зміщенням уламків з масивною рвано-скальпованою раною в проекції перелому, перелому сідничної кістки праворуч; саден попереково-крижового відділу та правого стегна; масивної підшкірної гематоми лівої сідниці; численних саден верхніх та нижніх кінцівок.
Виявлені у ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу вагонного типу, з послідуючим падінням її на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_21 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в ДОДКЛ, тобто і об 11 год. 10 хв. 11.10.2017 року.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_21 тілесних ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми тіла, можливо вказати, що в момент первинного контакту автомобіля вона знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні та була звернута правою поверхнею тіла до травмуючого предмету.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-л,о «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6;
- пішоходу ОСОБА_19 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, епідуральної гематоми малого об`єму в лобній області праворуч, перелому лобної кістки праворуч з переходом на верхню стінку правої орбіти, пневмоцефалії, гемосинусу основної пазухи, субарахноїдального крововиливу, переломів верхньої та передньої стінок правої гайморової пазухи з явищами гемосинусу, синця у правій параорбітальній області, субкон`юктивального крововиливу правого ока, забійних ран: в лобній області праворуч ближче до надбрівної дуги та в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови, сколу емалі зубів на верхній щелепі; масивного синця в проекції гребня правої клубової кістки; саден обох колінних суглобів; поверхневих забійних ран: на передній поверхні правого стегна у нижній третині та на передній поверхні лівого стегна у нижній третині; саден обох кистей рук; закритого перелому 2-го пальця правої кисті.
Виявлені у ОСОБА_22 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу вагонного типу, з послідуючим падінням його на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в КОШМД, тобто і об 11 год. 10 хв. 11.10.2017 року.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_19 тілесних ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми тіла, можливо вказати, що в момент первинного контакту автомобіля він знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та був звернутий правою поверхнею тіла до травмуючого предмету.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_22 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що вирок суду першої інстанції ухвалений із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені у вироку про обставини дорожньо-транспортної пригоди, прямо суперечать показам свідків щодо таких обставин та дорожньої обстановки, що ніяким чином не було вирішено судом першої інстанції. Судом лише переписано у вирок обвинувальний акт без аналізу заперечень та доводів сторони захисту, ряд клопотань сторони захисту про експертне дослідження питань, які стосуються спростування висунутого обвинувачення були безпідставно відхилені судом першої інстанції. Справу розглянуто однобоко і поверхнево, не вирішено та не спростовано основних доводів захисту про те, що на автомобілі МАЗ, яким керував обвинувачений, була непрацююча гальмівна система, що підтвердили висновки судових експертів Дніпропетровського НДЕКЦ, а єдиний висновок судового експерта Харківського НДІСЕ, який стосується нібито належної роботи гальмівної системи, проводився із суттєвим порушенням методики, в мокру погоду із калюжами, коли гальмівний шлях та ефективність гальмування є очевидно іншими, що не відповідає ні затвердженій методиці проведення експертних досліджень, ні погоднім умовам в день дорожньо-транспортної пригоди. Судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання про проведення слідчого експерименту, не встановлено дійсного причинно-наслідкового зв`язку між завданням тілесних ушкоджень особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та діями водія ОСОБА_6 , через що прийнято передчасний та поверхневий висновок про визнання його винуватим.
Вказує, що вирішення цивільних позовів потерпілих було здійснено судом першої інстанції поспіхом, без будь-якого належного мотивування та незаконно стягнуто астрономічно великі суми коштів. На грубість порушення норм матеріального та процесуального права в цій частині судом першої інстанції вказує те, що попри встановлення судом і не заперечення будь-ким, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 працював водієм у ТОВ Сільпо-Фуд, а отже всю цивільно-правову відповідальність несе тільки роботодавець.
Обвинувачений зазначає, що судом просто переписано з обвинувального акту взаємовиключні обставини, а саме те, що під час руху в загальному потоці транспорту, в так званій вільній дорожньо-транспортній ситуації, при якій не виникало перешкод та небезпеки для руху та сам водій ОСОБА_6 не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху, слідуючи в крайній правій смузі проїзної частини дороги вул. Космічної м. Дніпро, водій ОСОБА_6 не діяв таким чином, що б не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Однак, ніякої такої вільної дорожньо-транспортної ситуації насправді не було, оскільки крім транспортного засобу МАЗ, яким керував ОСОБА_6 , попереду та позаду нього, та в сусідній для руху смузі також рухались транспортні засоби, і це прямо підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .
Зазначає, що суд першої інстанції зробив висновок що нібито протиправні дії з боку водія ОСОБА_6 мали місце тоді, коли попереду слідуючий транспортний засіб почав зменшувати швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, при цьому суд взагалі не вказує ні марку, ні водія даного транспортного засобу, який почав зменшувати швидкість, що свідчить про неповноту судового розгляду та висновків суду.
Крім того вказує, що судом першої інстанції ніяким чином не було вирішено суттєві розбіжності між показами свідка ОСОБА_25 та свідка ОСОБА_24 .
Обвинувачений зазначає, що різними експертами у висновках № 6/10.2/1014 від 09.11.2017 року та № 21539 від 11.12.2017 року досліджувалося одне і те ж саме питання, чи у працездатному стані знаходиться гальмівна система автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 . При допиті в суді першої інстанції 17.04.2019 року судовий експерт ОСОБА_26 повідомив суду, що для перевірки роботи гальмівної системи слідством не було забезпечено належним умов, а саме достатнього за довжиною майданчику для розгону та ходових випробувань автомобіля, а також оскільки в автомобілі не працював спідометр, не було забезпечено належних умов для вимірювання швидкості автомобіля та встановлення його дійсних параметрів гальмування, з огляду на що, експерт не зміг за таких умов надати висновок щодо того, чи в працездатному стані перебувала гальмівна система. У висновку судового експерта № 6/10.2/1014 від 09.11.2017 року вказано, що розігнавши не завантажений автомобіль до швидкості біля 20 км/год та застосувавши гальмування було встановлено, що автомобіль загальмовується, однак лише переднє праве колесо автомобіля загальмовується на межі юзу, про що свідчив слід від шини на опорній поверхні. Інші колеса під час сповільнення автомобіля на опорній поверхні жодних слідів не залишали та навіть не залишали ознак зсуву пилобрудового шару на опорній поверхні проїзної частини, що є ознакою загальмування колес.
Обвинувачений вказує, що є очевидні та ніким не з`ясовані належним чином недоліки у роботі гальмівної системи автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме з усіх колес загальмовувалося тільки одне, а інші колеса при гальмуванні навіть не зсували дорожній пил, що очевидно потребувало дослідження та з`ясування причин такого стану гальмівної системи, однак стороною обвинувачення відповідні докази не надані, не розкриті ці питання і при допиті експерта ОСОБА_27 .
Зазначає, що згідно висновку судового експерта ОСОБА_27 № 21539 від 11.12.2017 року вбачається, що даний експерт в описовій частині вказав, що при натисканні на педаль гальм, гальмівні механізми всіх коліс спрацювали, колеса загальмовувалися, однак будучи допитаним в судовому засіданні 17.04.2019 року експерт не зміг пояснити, яким чином це безпосередньо ним перевірялося, будь-якого опису чи замірів з цього приводу, детального опису про які саме гальмівні механізми щодо кожного колеса йдеться у висновку експерта також не має.
На думку обвинуваченого ОСОБА_6 в даному випадку висновки судового експерта ОСОБА_27 не є обґрунтованими та докладними, як цього вимагають приписи ст. 101 КПК України, оскільки не описують детальний механізм здійснення замірів, не зазначено даних щодо легкового транспортного засобу, по якому здійснювалося вимірювання швидкості, що позбавляє можливості перевірити ці висновки експерта та фактично надає цим висновкам характер бездоказових припущень, які не можуть бути перевірені ані учасниками провадження про справі, ані будь-яким судовим експертом.
Крім того вказує, що судовим експертом ОСОБА_27 було зазначено, що мокра погода та наявність стійкої водяної плівки, тобто калюж на дорозі, нібито ніяким чином не вплинула на проведення ходових випробувань за допомогою деселелографа VZM 300, проте наявність водяного шару та стійкої водяної плівки очевидно, беззаперечно і прямо впливає на параметри гальмування автомобіля.
При цьому обвинувачений зазначає, що жодним із експертів не перевірялися параметри гальмування автомобіля МАЗ при наявності фактору його завантаженості вантажем, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди даний автомобіль перевозив вантаж, та наявність такого вантажу очевидно могла впливати на показники та характеристики роботи гальмівної системи.
Обвинувачений також вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії і має відповідне посвідчення, яке було досліджене під час судового розгляду.
Крім того вказує, що судовий розгляд по справі було проведено майже повністю без участі потерпілого ОСОБА_19 , якого суд першої інстанції не викликав навіть для участі до судових дебатів, хоча заява з приводу судових дебатів знаходиться в матеріалах справи, що на думку обвинуваченого є істотним порушенням норм процесуального закону.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що категорично не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення у повному обсязі цивільних позовів потерпілої ОСОБА_15 , а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Вказує, що потерпілі взагалі майже не представили належних та допустимих доказів, що їм була завдана шкода та в якому розмірі ця шкода була завдана, що є прямим порушенням вищенаведених приписів щодо застосування положень матеріального та процесуального права для цілей ст. 1187 ЦК України.
Обвинувачений вказує, що суд першої інстанції здійснював розгляд цивільних позовів поверхнево, без з`ясування всіх обставин справи, без ретельного дослідження доказів, а тому як наслідок судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а вирок суду постановлений з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також їх представник ОСОБА_12 просять апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Вказують, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо протиріч показів свідків з матеріалами кримінального провадження та між собою, не відповідають дійсності та матеріалам судової справи та є особистими уявними міркуваннями обвинуваченого.
Представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група ОСОБА_28 в запереченнях на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, скасувавши вирок суду в частині вирішення цивільних позовів до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_15 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група задовольнити частково, стягнути з них на користь ОСОБА_15 витрати на лікування в розмірі 19298,95 грн.; шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності в розмірі 57600 грн.; шкоду у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 2453,33 грн.; моральну шкоду в розмірі 3967,61 грн., в іншій частині відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_10 задовольнити частково, стягнути з них на користь ОСОБА_10 витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 3000 грн.; витрати на поховання в розмірі 1342 грн, в іншій частині відмовити. У позові ОСОБА_11 відмовити повністю.
В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_13 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 у повному обсязі.
Вказує, що відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваного вироку суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, так як жодна з підстав для скасування оскаржуваного вироку, зазначена ОСОБА_6 у апеляційній скарзі, не тотожна підставам для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, наведеним у ст. 415 КПК України, перелік яких є обмеженим.
Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_19 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, від потерпілої ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд справи без її участі та за участі її представника, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх представника ОСОБА_12 , представника потерпілої ОСОБА_13 , які просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, представника цивільного позивача ОСОБА_14 , який просив вирішити апеляційну скаргу на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 факти перевірялися судом першої інстанції та не містять необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.
Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується показами потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що 11 жовтня 2017 року вона підійшла до пішохідного переходу, розташованого по вул. Космічній у м. Дніпрі, перед яким зупинились транспортні засоби, пропускаючи пішоходів. Після зупинки транспортних засобів, вона почала переходити проїзну частину по пішохідному переходу, але не встигнувши завершити перехід, вона відчула удар у праву скроню, від якого втратила свідомість та декілька днів перебувала у комі. Після дорожньо-транспортної пригоди, їй довелося докласти багато зусиль для того, щоб реабілітувати своє здоров`я, у неї повністю змінився звичний уклад життя, їй було встановлено другу групу інвалідності, що спричинило великі моральні страждання.
Потерпілий ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 11 жовтня 2017 року близько 11.10 години, перебуваючи біля дитячої лікарні, розташованої по вул. Космічній у м. Дніпрі, він зустрів ОСОБА_18 , з якою вони підійшли до пішохідного переходу з наміром перейти дорогу, після чого, він не пам`ятає, як відбувся наїзд на них транспортним засобом оскільки він вже прийшов до тями у автомобілі швидкої допомоги, а пізніше дізнався про те, що ОСОБА_18 загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснили, що очевидцями обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11 жовтня 2017 року по вул. Космічній у м. Дніпрі за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , вони не були, однак, внаслідок цієї пригоди загинула їх донька ОСОБА_18 , яка разом із одногрупником ОСОБА_19 , перебували поблизу пішохідного переходу, де автомобіль МАЗ під керуванням обвинуваченого, скоїв на них наїзд. Також, потерпілі надали пояснення щодо моральних страждань, яких їм було завдано внаслідок смерті ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що 11 жовтня 2017 року, керуючи автомобілем Мерседес Віто, він рухався у лівій смузі для руху по вул. Космічній у бік вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де попереду нього їхав білий автобус, який поблизу розташованого біля дитячої лікарні пішохідного переходу, став гальмувати, у зв`язку із чим, він перестроївся у праву смугу для руху та почав також гальмувати перед пішохідним переходом для того, щоб надати дорогу пішоходам. Зупинившись, він побачив, що по пішохідному переходу з ліва на право дівчина перетинала проїзну частину, при цьому, в той момент, коли остання ще не встигла завершити перехід, підійшовши до правого краю проїзної частини, він почув глухі удари та побачив, що на проїзній частині лежать пішоходи, а вже після дорожньо-транспортної пригоди, побачив автомобіль МАЗ, який знаходився за межами проїзної частини, а також водія ОСОБА_6 .
Судом першої інстанції також було допитано свідка ОСОБА_24 який у судовому засіданні пояснив, що 11 жовтня 2017 року близько 11.00 години, він керуючи автомобілем Тойота Хайлендер, рухався у крайній лівій смузі для руху проїзної частини дороги вул. Космічної у напрямку вул. Запорізьке шосе у м. Дніпрі, де перед заїздом до території дитячої лікарні, він зупинився для здійснення повороту ліворуч, пропускаючи транспортні засоби, які рухалися у зустрічному напрямку. В цей момент, він почув декілька глухих звуків удару і повз його автомобіль проїхав вантажний автомобіль, а коли він повернув у напрямок лікарні, то побачив трьох людей, які лежали на дорозі. Після цього, він одразу викликав швидку допомогу і направився до лікарні, щоб попросити про допомогу.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілі чи свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Всі вищевикладені показання потерпілих та свідків узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а також схеми і фото-таблиці до нього від 11 жовтня 2017 року, слідчим у присутності двох понятих, ОСОБА_6 , інспектора-криміналіста були зафіксовані такі фактичні дані, а саме: місце дорожньо-транспортної пригоди, яке розташовувалось на ділянці дороги біля в`їзду (виїзду) на територію дитячої лікарні по вул. Космічній, 13 у м. Дніпрі, елементи вулиці та дороги, зокрема, розташування пішохідного переходу, вид та стан покриття дорожнього полотна на момент ДТП, дорожню розмітку та спосіб регулювання руху на цій ділянці, дорожні знаки, умови освітленості дороги, загальну видимість з робочого місця водія, яка не обмежується, огляд транспортного засобу МАЗ, р/н НОМЕР_1 , та локалізацію його пошкоджень, наявність характерних для ДТП слідів, в тому числі, шин та контактні взаємодії транспортного засобу. В ході зазначеної слідчої дії автомобіль МАЗ, р/н НОМЕР_1 , було вилучено для проведення процесуальних дій (т. 1, а.с. 8-39);
- протоколом огляду трупа від 11 жовтня 2017 року, слідчим у присутності двох понятих та спеціаліста судово-медичного експерта на проїзній частині дороги вул. Космічної, 13 у м. Дніпрі, на в`їзді до території КЗ Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня ДОР, було оглянуто труп ОСОБА_18 із наявними тілесними ушкодженнями (т. 1, а.с. 3-7);
- висновком судово-медичної експертизи № 2006 від 20 жовтня 2017 року, встановлено, що при експертизі трупа ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження, які зазначені та перелічені в обвинуваченні та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті, яка наступила 11.10.2017 року приблизно о 11 год. 10 хв. навпроти в`їзду до території КЗ Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня ДОР, розташованої по вул. Космічній, 13, Соборного району м. Дніпро, від сумісної тупої травми тіла у вигляді грубого порушення анатомічної цілісності тіла з численними переломами кісток черепа, тулуба, лівого стегна та розривів внутрішніх органів (т. 1, а.с. 50-57);
- протоколом додаткового огляду від 25 жовтня 2017 року, слідчим у присутності двох понятих було оглянуто транспортний засіб МАЗ 533603-220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на території ПП Авто-Клуб за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 22К1, в ході якого, встановлено, що передня пластикова решітка радіатора в правій частині вдавлена у напрямку двигуна, при перевірці звукового сигналу встановлено його непрацездатність (т. 1, а.с. 201-209);
- висновком експерта ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_29 № 6/10.4/1011 від 30 жовтня 2017 року, ймовірніше всього, місце наїзду автомобіля МАЗ 533603-220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішоходів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , розташоване за межами проїзної частини вул. Космічної, праворуч по напрямку руху автомобіля, перед проїзною частиною дороги, яка прилягає праворуч до вул. Космічної. Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_29 підтвердив висновки зробленого ним експертного дослідження, пояснивши, що проаналізувавши надані йому матеріали, зокрема, протокол огляду місця події із схемою до нього і зафіксовані на транспортному засобі МАЗ пошкодження, ним було зроблено висновок, що враховуючи розташування речей збитих пішоходів, які знаходились за межами проїзної частини вул. Космічної, трупа ОСОБА_18 , а також сліду волочіння і плям бурого кольору, ймовірне місце наїзду перебувало за межами проїзної частини вул. Космічної праворуч за напрямком руху автомобіля, що також не суперечить іншим встановленим в ході судового розгляду фактичним даним щодо місця наїзду транспортного засобу МАЗ на пішоходів (т. 1, а.с. 108-110);
- висновком експерта ДНДЕКЦ МВС України № 6/10.2/1014 від 09 листопада 2017 року, під час перевірки технічного стану автомобіля МАЗ 533603-220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , експерт ОСОБА_26 зазначив, що відповісти на питання: Чи у працездатному стані знаходиться робоча гальмівна система автомобіля МАЗ 533603-220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якщо ні, то чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови робочої гальмівної системи зазначеного автомобіля? - не надається можливим, у зв`язку з неможливістю перевірити параметри ефективності гальмування автомобіля, в тому числі, через неможливість відстежити швидкість перед контрольним гальмуванням з причин непрацюючого спідометра, однак під час проведення ходових випробувань було встановлено, що автомобіль загальмовується та лише переднє праве колесо залишає слід юзу під час екстреного гальмування.
Крім того, експерт також встановив, що рульове керування та передня підвіска автомобіля МАЗ 533603-220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час проведення дослідження перебувають у працездатному стані (т. 1, а.с. 98-102);
- висновку експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_27 № 21539 від 11 грудня 2017 року, було встановлено, що робоча гальмівна система автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, а відповідно і до моменту виникнення ДТП, виконує свої основні функції та знаходиться в працездатному стані (т. 1, а.с. 226-229);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2017 року, в ході якого, слідчий у присутності двох понятих, спеціаліста-автотехніка ОСОБА_27 , адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 , запропонував ОСОБА_6 на місці дорожньо-транспортної пригоди відтворити обстановку і обставини, які мали місце до та під час її скоєння, у зв`язку із чим, ОСОБА_6 встановив на проїзній частині дороги вул. Космічної у м. Дніпрі автомобіль МАЗ 533603-220, р/н НОМЕР_1 , та вказав на його положення, що відповідає положенню зазначеного транспортного засобу 11 жовтня 2017 року безпосередньо перед ДТП в момент загорання стоп-сигналу в задній частині легкового автомобіля, що рухався попереду ОСОБА_6 , а також вказав на місце початку виїзду на момент ДТП за межі проїзної частини дороги вул. Космічної, яке знаходиться навпроти електроопори № 114/83, швидкість його руху у цей момент, при цьому, ОСОБА_6 пояснив, що праворуч від нього за межами проїзної частини, поблизу пішохідного переходу біля в`їзду на територію дитячої лікарні, перебувало декілька пішоходів. За результатами слідчої дії були зроблені відповідні заміри та складена схема з графічними позначеннями отриманих фактичних даних (т. 2, а.с. 8-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту із схемою до нього від 13 грудня 2017 року за участю свідка ОСОБА_25 , на якому останній у присутності слідчого та двох понятих, добровільно, послідовно та впевнено уточнили всі відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11 жовтня 2017 року близько 11.10 години, навпроти території КЗ Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня ДОР, розташованої по вул. Космічній, 13, в районі електроопори № 114/83, зазначивши дату, час і місце вказаних подій, положення його автомобіля Мерседес Віто, як в поздовжній, так і поперечній проекціях у момент початку його руху і зменшення швидкості в правій смузі для перестроювання із лівої смуги, місце та траєкторію руху пішохода дівчини на момент дорожньо-транспортної пригоди, при цьому, слідчим були зроблені відповідні заміри для встановлення вихідних даних пригоди за показаннями свідка (т. 2, а.с. 69-79).
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні проведено ряд експертиз, висновки, за результатами проведення яких, судом обґрунтовано взято до уваги як належні та допустимі докази у справі.
Суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на висновок експерта № 26183 від 11 січня 2018 року, складений експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_27 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, згідно якого, в даній дорожній ситуації водій автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху, при цьому, в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти виїзду за межі проїзної частини та послідуючого наїзду на пішоходів для водія автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру, а отже, його дії не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Також, експерт зазначив про те, що в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля (водіїв автомобілів), які рухалися попереду в попутному напрямку з автомобілем МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т. 2, а.с. 106-112).
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції просто переписано з обвинувального акту взаємовиключні обставини, а саме те, що під час руху в загальному потоці транспорту, в так званій вільній дорожньо-транспортній ситуації, при якій не виникало перешкод та небезпеки для руху та сам водій ОСОБА_6 не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху, слідуючи в крайній правій смузі проїзної частини дороги вул. Космічної м. Дніпро, водій ОСОБА_6 не діяв таким чином, що б не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, однак, ніякої такої вільної дорожньо-транспортної ситуації насправді не було, оскільки крім транспортного засобу МАЗ, яким керував ОСОБА_6 , попереду та позаду нього, та в сусідній для руху смузі також рухались транспортні засоби, і це прямо підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , є безпідставними.
Так, суд першої інстанції в формулюванні обвинувачення дійсно вказав, що ОСОБА_6 рухався в загальному потоці транспорту, в так званій вільній дорожньо-транспортній ситуації, при якій не виникало перешкод та небезпеки для руху та сам водій ОСОБА_6 не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Але, слід зазначити, що дане формулювання викладено у висновку експерта № 26183 від 11 січня 2018 року, складеним експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_27 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи. Відповідно до дослідження дана вільна дорожня обстановка обумовлена тим, що транспортні засоби, які рухались поряд та попереду ОСОБА_6 не порушували правил дорожнього руху України.
Крім того, на підтвердження висновку вказаної експертизи від № 26183 від 11 січня 2018 року в судовому засіданні надав пояснення експерт ОСОБА_27 , який підтвердив зазначений висновок і сторона захисту мала можливість з`ясувати питання, які вважала суперечливими.
Крім того ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції ніяким чином не було вирішено суттєві розбіжності між показами свідка ОСОБА_25 та свідка ОСОБА_24 , але під час розгляду апеляційним судом справи цих розбіжностей не встановлено.
Також, обвинувачений зазначає, що різними експертами у висновках № 6/10.2/1014 від 09.11.2017 року та № 21539 від 11.12.2017 року досліджувалося одне і те ж саме питання, чи у працездатному стані знаходиться гальмівна система автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 . При допиті в суді першої інстанції 17.04.2019 року судовий експерт ОСОБА_26 повідомив суду, що для перевірки роботи гальмівної системи слідством не було забезпечено належним умов, а саме достатнього за довжиною майданчику для розгону та ходових випробувань автомобіля, а також оскільки в автомобілі не працював спідометр, не було забезпечено належних умов для вимірювання швидкості автомобіля та встановлення його дійсних параметрів гальмування, з огляду на що, експерт не зміг за таких умов надати висновок щодо того, чи в працездатному стані перебувала гальмівна система. У висновку судового експерта № 6/10.2/1014 від 09.11.2017 року вказано, що розігнавши не завантажений автомобіль до швидкості біля 20 км/год та застосувавши гальмування було встановлено, що автомобіль загальмовується, однак лише переднє праве колесо автомобіля загальмовується на межі юзу, про що свідчив слід від шини на опорній поверхні. Інші колеса під час сповільнення автомобіля на опорній поверхні жодних слідів не залишали та навіть не залишали ознак зсуву пилобрудового шару на опорній поверхні проїзної частини, що є ознакою загальмування колес.
Обвинувачений вказує, що є очевидні та ніким не з`ясовані належним чином недоліки у роботі гальмівної системи автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме з усіх колес загальмовувалося тільки одне, а інші колеса при гальмуванні навіть не зсували дорожній пил, що очевидно потребувало дослідження та з`ясування причин такого стану гальмівної системи, однак стороною обвинувачення відповідні докази не надані, не розкриті ці питання і при допиті експерта ОСОБА_27 .
Зазначає, що згідно висновку судового експерта ОСОБА_27 № 21539 від 11.12.2017 року вбачається, що даний експерт в описовій частині вказав, що при натисканні на педаль гальм, гальмівні механізми всіх коліс спрацювали, колеса загальмовувалися, однак будучи допитаним в судовому засіданні 17.04.2019 року експерт не зміг пояснити, яким чином це безпосередньо ним перевірялося, будь-якого опису чи замірів з цього приводу, детального опису про які саме гальмівні механізми щодо кожного колеса йдеться у висновку експерта також не має.
На думку обвинуваченого ОСОБА_6 в даному випадку висновки судового експерта ОСОБА_27 не є обґрунтованими та докладними, як цього вимагають приписи ст. 101 КПК України, оскільки не описують детальний механізм здійснення замірів, не зазначено даних щодо легкового транспортного засобу, по якому здійснювалося вимірювання швидкості, що позбавляє можливості перевірити ці висновки експерта та фактично надає цим висновкам характер бездоказових припущень, які не можуть бути перевірені ані учасниками провадження про справі, ані будь-яким судовим експертом.
Дані твердження суд апеляційної інстанції також не бере до уваги, так як вони перевірялись судом першої інстанції.
Як вбачається з висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_26 № 6/10.2/1014 від 09 листопада 2017 року, а також його показань у судовому засіданні, він не зміг надати відповідь на питання щодо стану гальмівної системи транспортного засобу МАЗ, з огляду на неможливість перевірити параметри ефективності гальмування автомобіля і відстеження його швидкості перед контрольним гальмуванням з причин непрацюючого спідометра, але зазначив, що під час проведення ходових випробувань встановлено, що автомобіль загальмовується із залишенням юзу правого переднього колеса під час екстреного гальмування, водночас, експерт не зміг належним чином з посиланням на відповідні методики пояснити суду і учасникам кримінального провадження, яким чином зазначені обставини впливають на визначення стану роботи гальмівної системи в цілому та її працездатність, а також неможливості під час ходових випробувань розігнати транспортний засіб до відповідної швидкості з метою визначення гальмівного шляху на певному відрізку дороги.
Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що експерт ОСОБА_26 не зробив категоричні висновки про непрацездатність гальмівної системи транспортного засобу МАЗ, а також підтвердив можливість зазначеного автомобіля загальмовуватися під час екстреного гальмування.
В той же час, згідно з висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_27 № 21539 від 11 грудня 2017 року, а також наданими ним поясненнями в ході судового розгляду в режимі відеоконференції, останній чітко, докладно і з посиланням на відповідні методики визначення робочих систем технічного стану транспортних засобів, пояснив суду, що оглядом робочої гальмівної системи транспортного засобу МАЗ було встановлено, що всі гальмівні механізми знаходяться в місці встановлення та відповідним чином закріплені на відповідних мостах, при натисканні на педаль гальм, гальмівні механізми всіх коліс спрацьовували, колеса загальмовувалися, при натисканні на гальмівну педаль спостерігався вихід штоків задніх і передніх коліс, що свідчило про наявність стислого повітря в пневмоприводі гальмівної системи автомобіля «МАЗ», при цьому, крім безпосереднього огляду гальмівної системи, згідно методики, ним було проведено ходові випробування, в ході яких, автомобіль розганявся до швидкості близько 40 км/год., та різко гальмувався, після чого, за допомогою деселелографа VZM 300 було визначено величину сталого сповільнення автомобіля МАЗ, яка знаходилась між граничним значенням сповільнення аналогічного автомобіля для технічно справного стану гальмівної системи, що вказувало на працездатний стан робочої гальмівної системи автомобіля МАЗ на момент експертного огляду і відповідно до моменту виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
До того ж експерт ОСОБА_27 у судовому засіданні підтвердив, що здійснення ходових випробувань транспортного засобу МАЗ на мокрій дорозі жодним чином не впливає на отримані результаті щодо працездатності робочої гальмівної системи.
Посилання обвинуваченого на те, що судовий розгляд по справі було проведено майже повністю без участі потерпілого ОСОБА_19 , є необґрунтованими, так як під час судового розгляду судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_19 був допитаний, а в подальшому від нього надійшла заява про розгляд даного кримінального провадження без його участі.
Колегія суддів відзначає, що висновки, яких дійшов суд першої інстанції, були зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.
Також судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 128 КПК України було задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 , а саме стягнуто з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих здоров`ю 128 580,34 грн., в рахунок відшкодування середнього заробітку у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності 2 453,33 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності 57 600,02 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 429,02 грн., а також стягнуто солідарно з ТОВ Сільпо-Фуд і обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_15 в рахунок відшкодування моральної шкоди 993 570,98 грн.
З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши всі вимоги потерпілої ОСОБА_15 , обґрунтовано дійшов до висновку про їх задоволення в повному обсязі, оскільки вони є законними та підтвердженими належними доказами.
Так, що стосується вимог цивільного позову ОСОБА_15 в частині відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди в межах суми страхового відшкодування з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група, то суд визнав їх доведеними відповідними документами, долученими до матеріалів кримінального провадження. Зазначені суми суд першої інстанції обґрунтовано вирішив стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, транспортний засіб «МАЗ 533603-220», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5903590 від 23.03.2017 року, застраховано в Публічному акціонерному товаристві Страхова компанія Українська страхова група.
Разом з цим, суд першої інстанції визнав доведеним, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_15 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_15 дійсно отримала фізичну біль та страждання, отримані тілесні ушкодження і тривале стаціонарне лікування були для неї стресовою ситуацією, яка внесла істотні зміни в її житті, встановлення групи інвалідності і необхідність постійного медичного нагляду та лікування призвели до психотравмуючих факторів, які викликали і підтримують у неї тривалий час стан вираженого психоемоційного напруження, що також призвело до неможливості задовольняти актуальні для неї потреби в благополуччі сімейного життя, дружніх стосунках, здатності допомагати іншим, у впевненості в собі та своєму майбутньому, фізичному благополуччі, а тому, враховуючи висновок фахівця у галузі психології від 10 липня 2018 року, суд дійшов правильного висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_15 в частині відшкодування моральної шкоди у відповідності до ст.ст. 23, 1172, 1187 ЦК України в розмірі 993570,98 грн.
Також судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 128 КПК України було задоволено цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група та обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 54 012,12 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат 261 316 грн., а також стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_6 і ТОВ Сільпо-Фуд на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн., та на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши всі вимоги потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обґрунтовано дійшов до висновку про їх задоволення в повному обсязі, оскільки вони є законними та підтвердженими належними доказами.
Що стосується вимог цивільного позову ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то суд визнав їх доведеними, оскільки згідно з документами, долученими до матеріалів кримінального провадження, факт завдання потерпілим майнової шкоди у вищевказаному розмірі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повністю знайшов своє підтвердження.
Суд першої інстанції також визнав доведеним, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула донька потерпілих ОСОБА_18 , що спричинило їм моральні страждання, зазначена ситуація для них була екстремальною та стресовою, яка несла істотні зміни в їх житті, призвело до неможливості задовольняти актуальні для них потреби в повноцінній сім`ї та їх благополуччі, був порушений їх оптимальний, звичний стереотип життєдіяльності, знизилися якість життя і впевненість у своєму майбутньому, постійне згадування про доньку підтримують у них тривалий час стан вираженої психоемоційної напруженості, погіршився зміст і стан їх соціального функціонування, відбулися негативні і незворотні зміни в їх житті, а тому, враховуючи висновок фахівця у галузі психології від 08 червня 2018 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди у відповідності до ст.ст. 23, 1172, 1187 ЦК України в розмірі 1000 000 грн. на кожного потерпілого.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції і вважає, що розмір моральної шкоди вказаний судом було визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілих і конкретних обставин справи, а тому вважати його необґрунтовано завищеним підстав немає.
Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції згідно вимог ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 цього Кодексу правил, що ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний зібраний доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, який за змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України щодо вступної, мотивувальної та резолютивної його частини. При цьому, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, так само як і неповноти судового розгляду, переглядом кримінального провадження в апеляційному порядку, не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення, а вироку суду першої інстанції, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: