ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів
01 жовтня 2019 року
Фастівський міськрайонний суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
інших учасників судового розгляду :
захисника ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду в залі судового засідання в кримінальному провадженні № 0000585 від 07.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000585 від 07.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , з позицією прокурора не погодились та просили обвинувальний акт повернути прокурору, оскільки, на її думку, в обвинувальному акті відсутня детальна інформація щодо пред`явленого особі обвинувачення.
Прокурор заперечила проти клопотання захисту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
Так, обвинувальний акт містить наступний дослівний виклад, а саме:
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг.

Так, ОСОБА_4 в ніч з 01.10.2018 року на 02.10.2018 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, за допомогою автомобілів марки Ford Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 та Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , більш точну марку автомобіля не встановлено, забезпечував доставку повій до замовників в місця надання сексуальних послуг на території м. Києва та Київської області, в тому числі Васильківського району більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено.
Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду, грошові кошти за надані. послуги отримували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого розподілення між собою.
Дії ОСОБА_4 мають наступну кримінально-правову кваліфікацію: за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Так, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Зокрема згідно з п.5 та 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Проте, відсутність в обвинувальному акті всіх ознак злочину не дає можливості суду неупереджено розглянути справу в межах висунутого обвинувачення та встановити наявність складу злочину у діях обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, із змісту обвинувального акту вбачається, що точний час скоєння кримінального правопорушення не встановлений, не встановлено місце вчинення злочину. Як вбачається з акту, ОСОБА_4 виконував роль водія, а саме «забезпечував доставку повій до замовників...» Однак, відсутні відомості, коли, при яких обставинах та на яких умовах ОСОБА_4 домовлявся з повіями про надання ними послуг сексуального характеру, де він їх забирав, на які адреси відвозив, та чи отримував кошти, адже суб`єктивною стороною злочину є наявність корисливої мети, а саме отримання прибутків.
До того ж, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 здійснював свої дії за допомогою автомобілів марки Форд Сиера, д.н.з НОМЕР_1 та Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_2 , більш точну марку автомобіля не встановлено. Слід зазначити, що використання одночасно двох автомобілів однією особою фізично не можливе, а отже не зрозуміло який автомобіль використовував ОСОБА_4 під час здійснення даного кримінального правопорушення.
Також в обвинувальному акті описуються участь інших осіб, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та зазначено, що « ОСОБА_4 керуючись спільним умислом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства ….Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду, грошові кошти за надані послуги отримували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »
Проте зазначені особи не є підозрюваними в даному кримінальному проваджені, а отже обставини, що стосуються, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , не можуть бути розглянуті судом в межах даного кримінального провадження. Одночасно, в обвинувальному акті відсутні дані про те, що є судове рішення, яким зазначених осіб визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.
Указане, в своїй сукупності, свідчить, що даний обвинувальний акт містить не коректну фабулу обвинувачення, яка виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, та її юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення), тобто правову модель злочину.
Обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, є неконкретним, що може, з врахуванням вимог ст.337 КПК України, вплинути на судовий розгляд.

При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.
Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав, меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист.
Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000585 від 07.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України не відповідає вимогам ст..291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Враховуючи викладене, суд, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 205, 314, 315, 369-372 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні (внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585) з додатками стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - повернути прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_3 - внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1