Справа №:755/6286/18
№ 1-кс/755/7920/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № 0012433 від 06.09.2017 року,

за участю учасників кримінального провадження:

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження №0012433 від 06.09.2017 року.

Заява мотивована тим, що підставою відводу слідчого судді ОСОБА_6 стала недовіра останній. Так, у 2018 році слідчим суддею ОСОБА_6 безпідставно було постановлено незаконні ухвали суду від 25.04.2018 року та 04.07.2018 року про повернення скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури № 4 і про зобов`язання вчинити певні дії, а також, на постанову про закриття кримінального провадження № 0012433 від 06.09.2017 року. Скарги було розглянуто у їх відсутність, що є недопустимим, перевищено надані владні повноваження слідчим суддею ОСОБА_6 , порушено вимоги КПК України і не маючи матеріалів кримінального провадження, без участі скаржників, постановила незаконні ухвали. Це говорить про те, що слідчий суддя ОСОБА_6 не виконала покладених на неї обов`язків, зазначених у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» та КПК України, щодо здійснення контролю для забезпечення прав, свобод та інтересів заявника. Таке упереджене ставлення слідчого судді ОСОБА_6 стало підставою для заявлення їй відводу.

Особа, якій заявлено відвід слідчий суддя ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що слідча суддя ОСОБА_6 раніше вже розглядали їх скарги. Щодо провадження, у рамках якого подана дана заява про відвід, вважає, що не виконані належним чином обов`язки, покладені законом, не дотримано прав та інтересів осіб. Зокрема, їм не було направлено повідомлення про час та місце судового розгляду і процесуальне рішення приймалось без їх участі. Вважає, що постановлені ухвали, є незаконними. Зокрема, вважає, що було втручання в автоматизовану систему, оскільки суддя ОСОБА_6 вже розглядала дане провадження, тому є упередженою, вони їй не довіряють та повністю підтримують заяву про її відвід.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримали думку ОСОБА_3 , а також заяву про відвід.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України", Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного».

У цьому випадку, на думку заявників, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак, останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявників з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями слідчого судді при постановленні ним процесуального рішення не є підставою його відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 року Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 року № 46, у пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

У ході цього розгляду, також не встановлено з боку слідчого судді ОСОБА_6 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Щодо твердження заявників стосовно того, що попередні подані ними скарги були визначені для судового провадження лише слідчому судді ОСОБА_6 , то слід зазначити, що відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Дніпровського районного суду (редакція від 07.02.2019 року), затверджених рішенням зборів суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року, п.7.50., клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді.

Принцип застосування розподілу раніше визначеному судді Положення тлумачиться таким чином: раніше визначений суддя обирається за принципом хронології (перший за датою та номером реєстрації, а у разі його відсутності наступний (попередньо визначений) суддя.

Таким чином, на переконання слідчого судді, відсутні підстави стверджувати про існування у даному випадку обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 .

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_6 також не було надано заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № 0012433 від 06.09.2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: