Провадження № 1-кс/344/8942/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000079 від 30.08.2019року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що в серпні 2019 року ОСОБА_4 будучи працівником туристичної агенції «Станіслав тур», що в м. Коломия Івано-Франківської області, з корисливих мотивів, вирішив незаконно переправити громадянина Російської Федерації - ОСОБА_6 через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 2000 Євро. Для безперешкодного перетину кордону ОСОБА_4 організував ОСОБА_6 виготовлення паспорта громадянина України для виїзду закордон з внесенням у нього завідомо неправдивих відомостей, а саме змінення дійсних анкетних даних в ДП «Документ» по вул. Незалежності, 44 в м. Івано-Франківську для чого 06.09.2019 від нього отримав грошові кошти в сумі 500 Євро в якості завдатку. 16 вересня 2019 року ОСОБА_4 в м. Коломия зустрівся з ОСОБА_6 з яким на власному автомобілі «Chevrolet», модель «Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 поїхали в м. Івано-Франківськ для отримання зазначеного паспорта та подальшого безпосереднього перевезення ОСОБА_6 через кордон. Цього ж дня, ОСОБА_6 в ДП «Документ» по вул. Незалежності, 44 в м. Івано-Франківську, отримав паспорт громадянин України для виїзду закордон, номер НОМЕР_2 з внесеними у нього завідомо неправдивих відомостей, а саме зміненими дійсними анкетними даними на ім`я ОСОБА_7 , після чого заплатив ОСОБА_4 решту грошей в загальній сумі 1500 Євро. 16 вересня 2019 року ОСОБА_4 доводячи свій злочинний намір до кінця, для незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України по підробленому паспорту громадянина України для виїзду закордон, на автомобілі «Chevrolet», модель «Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 повіз ОСОБА_6 до пункту перетину державного кордону України, де в подальшому був зупинений працівниками правоохоронних органів у с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області. 17.09.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює неминучість покарання та те, що санкція ч. 3 ст.332 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі;
- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний знає їх анкетні відомості та адреси проживання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може не прибувати на виклики, тим самим затягувати хід досудового розслідування.
Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який вчинив тяжкий злочин, який відноситься до злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, покарання за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що є винятковими обставинами, вважає, що застава у визначених п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України в межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, а тому, необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі, який перевищує ці межі, а саме 500 прожиткових мінімумів, що становить 1 003 500 грн.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Із урахуванням характеристики та сімейного стану підозрюваного, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме, домашній арешт в нічний період доби.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
16 вересня 2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
17 вересня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний має можливість виготовити собі паспорт на інше ім`я та виїхати за кордон, впливати на свідків, які допомагали йому у виготовленні паспорта для ОСОБА_6 .
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та місця роботи.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.
Між тим частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Посилаючись на дану норму КПК України сторона обвинувачення просить визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При цьому клопотання не містить жодного обґрунтування наявності виключних обставин за наявності яких слідчий суддя вправі визначити розмір застави, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим клопотання не містить доказів на підтвердження майнового стану підозрюваного та можливості внесення ним застави у визначеному в клопотанні розмірі.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
При цьому твердження захисника щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_4 підозри спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного, а саме з 16 вересня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Познань, Республіка Польща, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 листопада 2019 року включно.
Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 14 листопада 2019 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокурати Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 19 вересня 2019 року о 09 год. 30 хв.