Справа № 639/3012/15-к
Провадження № 1-КП/639/15/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000303 від 09.02.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова ,громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 ,2017р.н., працюючого обвальщиком м`яса на ПП ОСОБА_11 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, який навчається у Харківській гуманітарно - педагогічній академії, 3 курс, денна форма навчання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.01.2015 року приблизно о 20 год.30 хв. ОСОБА_6 ,а також неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували у парку ім. Квітки Основ`яненка у м.Харкові, де зустріли раніше незнайомих їм неповнолітніх ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Під час спілкування ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 запропонували неповнолітнім ОСОБА_15 та ОСОБА_16 піти з ними на вул. Борову, яка примикає до парку, на що останні погодились.

Після того як вони вчетвером підійшли до будинку АДРЕСА_3 , то ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 сумісно відкрито заволодіти майном неповнолітніх ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .

Неповнолітній ОСОБА_7 погодився на скоєння корисливого злочину, запропонованого ОСОБА_6 та діючи групою осіб, з єдиним узгодженим умислом ,з корисливих мотивів, загрожуючи застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я неповнолітніх потерпілих, змусили останніх передати їм належні мобільні телефони, а саме: «Prestigio MultyPhone PAP5500 DUO», який належав неповнолітньому ОСОБА_16 та «Samsung Galaxy Grand 2», який належав неповнолітньому ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відкрито заволоділи майном неповнолітніх ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду неповнолітньому ОСОБА_15 на суму 3009 грн. та неповнолітньому ОСОБА_16 на суму 1107 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №569 від 23.02.2015р.

Крім того, 23.01.2015р. ОСОБА_6 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що останній є неповнолітнім, запропонував останньому вчинити грабіж у відношенні потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , тобто втягнув неповнолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність.

В подальшому, а саме 23.01.2015р. приблизно о 20 год.30 хв. ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №4 по вул. Боровій у м.Харкові, відкрито викрали майно потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , тобто вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК України визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно 23.01.2015р. ввечері він разом з ОСОБА_18 та іншими знайомими гуляв у парку ім. К. Основяненка у м.Харкові, де зустріли раніше незнайомих їм ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Запропонував останнім разом із ОСОБА_18 піти на вул. Борову. Там під час спілкування він запропонував ОСОБА_19 заволодіти належними телефонами потерпілих. Останній погодився. Тоді вони, діючи узгоджено, погрожуючи застосуванням фізичного насильства до потерпілих, відкрито заволоділи їх мобільними телефонами. Перелік та вартість викраденого майна не оспорює. Пояснив, що вчинив злочини у зв`язку із важким матеріальним становищем, про неповнолітній вік ОСОБА_20 йому було відомо. Все викрадене майно наступного дня було повернуто потерпілим. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не наказувати його.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, дав аналогічні вищевикладеному покази. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих ними заяв до суду просять розглядати справу без їх участі, цивільні позови не заявляють, будь-яких матеріальних претензій до обвинувачених не мають(а.с.85,86).

Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримали і сторона обвинувачення, захисники, законні представники обвинуваченого та потерпілого.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції , суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілих .Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує також за ст.304 ч.1 КК України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; одружений; має на утриманні малолітню доньку та престарілу бабусю, офіційно працює; має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем навчання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; має ряд тяжких захворювань, навчається ; раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України, суд вважає повне визнання обвинуваченими своєї вини, щире каяття у скоєному, а ОСОБА_7 також вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначених в ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно висновку Новобаварського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 25.09.2019 та 30.10.2019р. (а.с. 193-195, 202-204), де врахована вся інформація, що характеризує особистість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх спосіб життя, історію правопорушення, а також те, що останні мають середній та низький рівень відповідно ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення обвинувачених може бути досягнуто застосуванням покарання, не пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі. Обвинувачені можуть виправитися без ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання з випробуванням.
При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ними скоєно тяжкі злочини, дані про їх особу, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчинених ними злочинів, відношення обвинувачених до скоєного, і вважає необхідним і достатнім призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст.75 КК України, а ОСОБА_7 - ст.ст.75,104 КК України, з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України .
Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених в дольовому порядку згідно ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 ,ч.1 ст.304 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.186 КК України- у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
-за ч.1 ст.304 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлятиуповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у дольовому порядку, а при відсутності у останнього заробітку (доходу)- з законного представника ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судово -товарознавчу експертизу у розмірі 368 грн. 28 коп, по 184 грн. 14 коп. з кожного з них, на користь держави (а.с.43 к/п).

Речові докази: два мобільні телефони, передані потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під збережувальну розписку,залишити останнім як власникам(а.с.39к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1