Справа № 404/7642/17
Номер провадження 1-кп/404/454/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0012132 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Кіровоградського району та області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

представниками потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду представник цивільного позивача ТОВ «Кіровоградінтерсервіс» ОСОБА_8 подав скаргу, в якій просив зобов`язати прокурора повернути володільцю ТОВ «Кіровоградінтерсервіс» вилучені під час обшуку, проведеного у кримінальному провадженні 29.09.2016 року, речі, які не є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, інших учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що предмети (засоби захисту рослин тощо) про повернення яких просить скаржник, вилучені під час обшуку 29.09.2016 року у приміщенні складу по вул. Мурманській, 13д у м.Кропивницькому, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.09.2016 року (т.1 а.п.179, 181-191). Вилучені речі стороною обвинувачення передано на зберігання представнику потерпілого ТОВ «ТД «Нертус» (т.1 а.п.192). Вказані склади визнані речовими доказами у справі (т.2 а.п.34, 39).

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_5 як працівник ТОВ «Кіровоградінтересервіс» обвинувачується у привласненні осінню 2016 року майна (засобів захисту рослин тощо) переданого потерпілими ТОВ «Клуб розвитку та впровадження Ноутілл технології в Україні» та ТОВ «ТД «Нертус» на зберігання ТОВ «Кіровоградінтерсервіс» по вул. Мурманіській, 13д, у м.Кропивницькому, яке було ввірено ОСОБА_5 як працівнику ТОВ «Кіровоградінтересервіс» та вчинене в особливо великих розмірах. Серед майна, привласнення якого ставиться у провину ОСОБА_5 є предмети з ідентичним найменуванням, які передані на зберігання ТОВ «ТД «Нертус» та вилучені під час обшуку 29.09.2016 року.

Згідно з поясненнями представника ОСОБА_8 , останній посилається на наявні у матеріалах справи документи, згідно з якими ТОВ «Кіровоградінтересервіс» не є власником вилучених предметів, вони зберігалися товариством у 2016 році згідно з відповідними угодами, вказані предмети надавалися на зберігання у тому числі ТОВ «ТД «Нертус».

При цьому ТОВ «Кіровоградінтересервіс» у скарзі не зазначено належного посилання на конкретні документи або докази стосовно майна, прохання про повернення якого наявне, яке б підтверджувало наявність на теперішній час прав на законне володіння майном за відповідним найменування та кількістю по кожній позиції, а також документів щодо власників, поклажодавців цього майна.

Відтак з раніше встановлених судом обставин та матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, яке перебуває на зберіганні одного з потерпілих у кримінальному провадженні, яке може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У частині 2 ст.100 КПК України визначено загальне правило, за яким речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Згідно з вимогами п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Положеннями частини 12 ст.100 КПК України визначено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Фактично представником ТОВ «Кіровоградінтересервіс», без зазначення власника та поклажодавца майна яким у тому числі може бути ТОВ «ТД «Нертус» згідно з долученими до справи документами, які підлягають комплексній оцінці разом із іншими доказами, надання документів які дають законне право володіти цим майном на теперішній час стосовно кожного із предметів, заявлено клопотання про його вилучення в останнього та повернення ТОВ «Кіровоградінтересервіс».

При цьому нормами КПК України не передбачено розгляд скарг на дії прокурора під час судового розгляду, а відповідність дій сторони обвинувачення під час отримання доказів вимогам законодавства та оцінка сукупності допустимості зібраних під час вчинення вказаних дій доказів (актів, накладних, договорів) має бути надана за результатами оцінки усіх наявних доказів, серед яких документи, показання, речові докази, за результатами розгляду кримінального провадження, коли суд має і вирішити долю речових доказів.

Таким чином, із врахуванням раніше вказаних обставин та наведених правових положень, підстави до задоволення скарги представника ТОВ «Кіровоградінтерсервіс» відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ТОВ «Кіровоградінтерсервіс» ОСОБА_8 з вимогою про зобов`язання прокурора повернути тимчасово вилучене майно відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3