пр. № 1-кп/759/1259/19 ун. № 369/5226/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чистякове (Торез) Донецької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , інші учасники: представник потерпілого Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 23 серпня 2019 року.

Під час підготовчого судового засідання представник потерпілого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 48 КК України, посилаючись на те, що внаслідок зміни обстановки обвинувачена перестала бути суспільно небезпечною, завдана шкода відшкодована у повному обсязі.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таких злочинів.

19 грудня 2017 року ОСОБА_5 , як внутрішньо переміщена особа, подала заяву на отримання грошової допомоги до Управління. На підставі вказаної заяви рішенням від 09 січня 2018 року начальника Управління останній було призначено допомогу переміщеним особам на період з 19 грудня 2017 року по 18 червня 2018 року.

Водночас, 29 березня 2018 року ОСОБА_5 зареєструвала право власності та являється власником квартири загальною площею 46,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505 (далі Порядок), грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Разом з тим, ОСОБА_5 , знаючи про вищевказаний Порядок, маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами резервного фонду державного бюджету шляхом обману, усвідомлюючи протиправність цих своїх дій та переслідуючи корисливі мотиви, не повідомила Управлінні про обставини придбання житла та володіючи ним, продовжувала отримувати вказану грошову допомогу. Внаслідок цих дій ОСОБА_5 отримала грошові кошти: у квітні 2018 року 3 442,00 грн. та у травні 2018 року 3 442,00 грн., які були зараховані ОСОБА_5 з рахунку Державної казначейської служби України р/р НОМЕР_1 , МФО 820172 на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на її ім`я у АТ «Ощадбанк». Заволодівши у такий спосіб грошовими коштами у сумі 6 884,00 грн. ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд.

Крім цього, 08 червня 2018 року ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів в аналогічний спосіб, повторно подала до Управління заяву на отримання такої ж грошової допомоги, до якої власноруч внесла неправдиві відомості щодо відсутності у її володінні житла. На підставі цієї заяви рішенням від 18 червня 2018 року начальника Управління останній призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 19 червня по 18 грудня 2018 року. Внаслідок чого ОСОБА_5 протягом 2018 року отримала на відкритий на її ім`я рахунок в АТ «Ощадбанк», грошові кошти: у червні 3 442,00 грн., у липні 3 442,00 грн., у серпні 3 442,00 грн., у вересні 3 442,00 грн., у жовтні 3 442,00 грн., у листопаді 3 442,00 грн. та у грудні 1 998,58 грн. загальною сумою 22 650,58 грн., якими розпорядилась на власний розсуд. Заволодівши таким чином шляхом обману грошима в сумі 29 534 грн. 58 коп. ОСОБА_5 завдала Управлінню майнову шкоду на цюу суму.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала і щиро покаялася у вчиненому, наведених вище фактичних обставин справи та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорювала, підтримала клопотання представника потерпілого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання представника потерпілого, яке підтримала обвинувачена, підлягає задоволенню, а справа щодо неї закриттю з підстав, передбачених ст. 48 КК України, виходячи з такого.

Злочини, у вчинення яких вперше обвинувачується ОСОБА_5 , віднесено законом до злочинів невеликої та середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтоване безспірними даними, які містять викривні показання її самої, показання свідків, відеоматеріали фіксації злочинну, інші матеріали провадження.
Шляхом опитування сторін провадження судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеної підозри, її характер та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , її діям надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 48 КК України.

Крім того, як безспірно встановлено, після вчинення поставленого у провину діяння ОСОБА_5 вчинено дії (визнання вини, щире каяття, активне сприяння слідству, повне відшкодування завданої шкоди тощо), що підтверджується копіями квитанцій. Після вчиненого ОСОБА_5 будь-яких правопорушень не вчиняла, характеризується позитивно, має особливий статус, виховує трьох малолтініх дітей.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 48 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання представника потерпілого і звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 48 КК України, а саме внаслідок втрати особою суспільної небезпечності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 48 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. ст. 44, 48 КК України закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Речові докази використовувати за належністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_8