Справа № 520/3945/17
Провадження № 1-кп/520/373/19
УХВАЛА

06.12.2019 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює судове провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у об`єднаному кримінальному проваджені №0003552 від 29.12.2016 і №000022 від 04.01.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий:

-26.07.1999 Суворовським районним судом м.Одеси за ст.229-6 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

-10.09.2001 Центральним районним судом м.Одеси за ч.1 ст.222 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 12.08.2003 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-06.05.2011 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, звільнений від покарання 24.07.2014 на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор просить продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі, що він може скоїти інше кримінальне правопорушення та здійснити спробу переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини. ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного і офіційного джерела прибутку не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Прокурор вважає, що на підставі викладених обставин існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_3 . Саме такий вид запобіжного заходу завдяки превентивним властивостям запобігає у повній мірі прояву наявних ризиків.

Обвинувачений та захисник заперечили проти продовження строків тримання під вартою і заявили суду клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, не має наміру ухилятись від суду, має на утриманні мати похилого віку, має захворювання на важку хворобу.

Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, тому, що даний вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого і запобіганню наявним ризикам.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:
може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків;
може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки ці особи ще не допитані, а обвинувачений оспорює кваліфікацію;
може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Кац та інші проти України».
Тобто законних підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.
Застава щодо обвинуваченого відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачуються, вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 діб. Ухвала втрачає силу о 17.00 год. 04.02.2020.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1