Справа № 175/758/17
Провадження № 1-кп/175/46/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське Дніпропетровської області кримінальне провадження №0002577 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровську, громадянки України, працюючої головним бухгалтером «Укрметалсервіс», з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження №0002577, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2013 року, за обвинувальним актом щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
ОСОБА_6 21.09.2013 року приблизно о 10 годині 40 хвилин, прибула до прохідної с/т «Елеватор» розташованого за адресою: с. Кіровське (Обухівка), Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, де побачивши раніше знайому їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ґрунті раніше неприязних відносин між ними, у ОСОБА_6 раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вчинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, підбігла ззаду до ОСОБА_5 , різко розвернула останню обличчям до себе, схопивши при цьому за одяг потерпілої ОСОБА_5 та почала наносити тілесні ушкодження ОСОБА_5 руками в область обличчя та верхніх кінцівках (в ході досудового розслідування не виявилось можливим встановити чітку послідовність, кількість та локалізацію ударів).
Після чого ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , відштовхнула останню, внаслідок чого ОСОБА_5 вдарилась головою об металеву трубу (опору огорожі).
Після чого ОСОБА_6 попрямувала на свою дачну ділянку, яка розташована в с/т «Елеватор», с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 1207е від 25.03.2016 року, у потерпілої ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та ушкоджень на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Тривалість лікування пов`язана зі стійким цефалічним синдромом, вестибулопатією.
Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби (неврологічна симптоматика регресувала на 01.10.2013 р.). На підставі: Методичні рекомендації «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку». Київ 2009.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження в області верхніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразилися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 8140,76 грн., а також моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн.
Під час судового провадження судом були допитані:
Обвинувачена ОСОБА_6 , яка вину у вчиненні злочину не визнала.
Потерпіла ОСОБА_5 яка пояснила, що 21.09.2013 року приблизно в 11.00 годині обвинувачена разом з ОСОБА_8 накинулися на неї і почали наносити їй удари, хапали за волосся, били головою об забор, а також спричиняли удари по тулубу. Конфлікт виник на ґрунті неприязних стосунків. З даного приводу вона звернулася до лікарні. Просила призначити покарання відповідно до закону.
Свідок ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснював, що 21.09.2013 року його дружині були спричинені тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , а саме хапали за волосся та одяг, дряпали обличчя, виривали волосся, штовхали та вдаряли головою об металевий паркан, хаотично наносили удари по тулубу, в якій кількості точно вказати не може, також наносили удари колінами.
Свідок ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що знає як обвинувачену так і потерпілу. З обвинуваченою у неї добрі стосунки. А з потерпілою погані, пов`язані з відносинами в садовому товаристві. Бачила як відбувається бійка, точніше сказати потасовка, в якій приймали участь потерпіла зі своїм чоловіком, обвинувачена її матір. Як обвинувачена спричиняла побої потерпілій вона не бачила, коли вона підійшла, на її погляд більше всього побоїв отримала мати обвинуваченої ОСОБА_10 а не потерпіла. Полешко Діана захищала свою матір, якій спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
А також, в ході судового розгляду судом були досліджені наступні докази:
- витяг з кримінального провадження №0002577 від 21.09.2013 року; (а.с.п.1 т.1);
- Протокол прийняття усної заяви, з якого вбачається, що ОСОБА_5 повідомила про спричинення її тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_6 21.09.2013 року о 11.00 год., знаходячись на території с/т «Еліватор» смт. Кіровське Дніпропетровського району (а.к.п. 5);
- Акт судово-медичного дослідження №5160 від 12.12.2013 року, згідно висновку якого вбачається, що на основі судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та ушкоджень на голові відносяться до Легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Ні підставі п.2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Тривалість лікування пов`язана зі стійким цефалічним синдромом, вестибулопатією. Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби (неврологічна симптоматика регресувала на 01.10.2013 року) На підставі : Методичні рекомендації «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку». Київ 2009. (а.к.п. 16-17).
- Висновок судово-медичного експерта № 942е від 11.03.2015 року, з якого вбачається, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 16 МКЛ, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та ушкоджень на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Ні підставі п.2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Тривалість лікування пов`язана зі стійким цефалгічним синдромом, вестибулопатією. Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби (неврологічна симптоматика регресувала на 01.10.13 р). На підставі: Методичні рекомендації „Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку." Київ 2009. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження в області верхніх кінцівок відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом України від 17.01.1995р. №6. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). (а.к.п.65-68);
-Протокол проведення слідчого експерименту від 24 березня 2016 року за участю спеціаліста ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_5 показала та розповіла механізм завдання їй тілесних ушкоджень (а.к.п. 111-112);
- Протокол проведення слідчого експерименту від 16 травня 2016 року за участю свідка ОСОБА_9 згідно якого свідок показав та розповів механізм завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а саме хапали за волосся та одяг, дряпали обличчя, виривали волосся, штовхали та вдаряли головою об металевий паркан, хаотично наносили удари по тулубу, в якій кількості точно вказати не може, також наносили удари колінами. (а.к.п.120-121);
- Протокол проведення слідчого експерименту від 16 травня 2016 року за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого свідок показала та розповіла механізм завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а саме хапали її за волосся та одяг, дряпали обличчя, хаотично пиналися ногами, вдарили головою об металевий паркан, хаотично наносили удари по тулубу, в якій кількості точно вказати не може. (ар.к.п.122-123);
- Висновок судово-медичного експерта № 2641е від 06.07.2016 року, з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, дані слідчого експерименту та у відповідності з поставленими перед експертами питаннями. Відповідно до висновку експерта №942е від 11.03.2015 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995року №6.
Виявлені у неї тілесні ушкодження на голові не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могла бути рука, нога або інші предмети з аналогічними властивостями. При проведенні судово-медичної експертизи будь-яких даних за отримання тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту не виявлені.
Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму їх спричинення на який вказує свідок ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту. (а.к.п. 132-133);
- Висновок судово-медичного експерта № 2643е від 06.07.2016 року, з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, дані слідчого експерименту та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями. Відповідно до висновку експерта №942е від 11.03.2015 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явиш в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджені наказом МОЗ країни від 17.01.1995року №6.
Виявлені у неї тілесні ушкодження на голові не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могла бути рука, нога або інші предмети з аналогічними властивостями.
При проведенні судово-медичної експертизи будь-яких даних за отримання тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту не виявлені.
Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму їх спричинення на який вказує свідок ОСОБА_13 в ході проведення слідчого експерименту за його участю. (а.к.п. 138139);
-Висновок експерта №3283е від 29.08.2016 року, з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями встановлено. Відповідно до висновку експерта №942е від 11.03.2015 у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на голові та верхніх кінцівках.
За даними медичної документації конкретно встановити кількість механічних дій, не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, оскільки лікарями не вказана чітка локалізація та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо лише вказати, що виявлені у неї тілесні ушкодження спричинені від механічної дії твердлого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови та верхніх кінцівок, якими могла бути рука, нога або інші предмети з аналогічними властивостями. (а.к.п. 144-145);
- Протокол перегляду відеозапису від 05.10.2016 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , з якого вбачається, що об`єктом огляду є компакт диск «CD-RW Verbatim», який поміщується до програвача ПК «Asus», при відкритті якого на моніторі відображаються 2 відео файли з надписами: «IMGJ727» від 21.11.2013 11:33 об`ємом 155 159 KB, та «IMG_1728» від 21.11.2013 11:33 об`ємом 59 465 KB. При відкритті першого відео файлу з`являється відео ролик тривалістю 2 хв. 1 сек., на якому відображено сварку 3-х жінок та 2-х чоловіків, а також видно як одна з жінок намагається декілька разів спричинити тілесні ушкодження, а саме нанести удари своїм опонентам. Також на відеоролику видно як навколо присутніх осіб бігає пес породи «Ротвейлер». Відеозапис ведеться із салону автомобіля. При відкритті другого відео файлу з`являється відео ролик тривалістю 46 сек., на якому відображено закінчення сварки між особами які були відображенні на першому відеоролику, відеозапис якого ведеться з того ж ракурсу що і перший. Переглянувши відео файли, від ОСОБА_13 надійшло доповнення, що переглянуті відео файли були зроблені нею 21 вересня 2013 року на відеокамеру її мобільного телефону «iPhone 4 S» із салону її автомобіля. На відео зображено як ОСОБА_14 намагається спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Також на відео зображено як батьки ОСОБА_14 намагаються її заспокоїти та припинити сварку між вказаними особами. Також ОСОБА_13 показала, що окрім осіб які зображено на відеозаписі, також був присутній охоронець садового товариства «Елеватор» розташованого в сел. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де все відбувалось, інших осіб в окрузі не було.
-Речові докази: СD-Rдиск «VERBATIM» сірого кольору (а.к.п. 90 т.1) та СD-Rдиск «OTIKAL», біло-блакитного кольору з написом «Слідчий експеримент ОСОБА_5 24.03.2016» (а.к.п. 114).
Відповідно до викладеного слід дійти висновку, що саме ОСОБА_6 є особою, яка нанесла удари ОСОБА_5 та спричинила їй тілесне ушкодження.
Перед закінченням з`ясування обставин та перевірки їх доказами, в порядку ст. 363 КПК України, а саме в порядку доповнень, обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_4 заявлено клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, з огляду на дійсність обставин регламентованих ст. 49 КК України. ОСОБА_6 вину не визнає, оскільки вона не вчиняла вказаний злочин.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла просила призначити покарання відповідно до закону.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регулюється параграфом 2 глави 24 КПК України.
Згідно ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, що відповідно до положень ст. 12 КК України, указує на те, що даний злочин є злочином невеликої тяжкості.
Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироку сплинуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.
Судом обвинуваченій ОСОБА_6 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.
Обвинувачена зазначила, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, просила суд задовольнити заявлене нею клопотання.
З урахуванням викладеного, оскільки з дня скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , з 21.09.2013 року, минуло більше трьох років, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченій відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, вона надала згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити її від кримінальної відповідальності, закривши провадження по справі.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
У справі значаться речові докази: СD-Rдиск «VERBATIM» сірого кольору (а.к.п. 90 т.1) та СD-Rдиск «OTIKAL», біло-блакитного кольору з написом «Слідчий експеримент ОСОБА_5 24.03.2016» (а.к.п. 114), які суд вважає за необхідне залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Відомості щодо понесених судових витрат у суду відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 284-286, 350, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків давності - задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0002577, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2013 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити.
Речові докази: СD-Rдиск «VERBATIM» сірого кольору (а.к.п. 90 т.1) та СD-Rдиск «OTIKAL», біло-блакитного кольору з написом «Слідчий експеримент ОСОБА_5 24.03.2016» (а.к.п. 114) залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1