Номер провадження: 11-кп/813/640/19
Номер справи місцевого суду: 501/2689/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 12.12.2018 року в кримінальному провадженні №0000152, внесеному до ЄРДР 09.02.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Чорноморськ (м. Іллічівськ) Одеської області, громадянку України, з неповною вищою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою та їй призначено покарання:

-за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з отриманням та зберіганням матеріальних цінностей на 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 383 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з отриманням та зберіганням матеріальних цінностей на 2 (два) роки.

На підставі ч. ч. 1, 3, 4 ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,-

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнана винуватою в тому, що 05 січня 2016 року, приблизно, о 17.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у відділені ТВБВ №10015/0510 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, пр-т Миру, 11, та перебуваючи в трудових відносинах з ПТ «Ломбард «Гроші тут», будучи матеріально відповідальною особою, зняла з рахунку ПТ «Ломбард «Гроші тут» грошові кошти, які їй були ввірені, в сумі 200000 грн., після чого, умисно, з корисливих мотивів, з метою привласнення чужого майна, яке було ввірене їй, розпорядилась коштами на власний розсуд, чим спричинила ПТ «Ломбард «Гроші тут» матеріальний збиток на суму 200000 грн., що більш, ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Після цього, 05 січня 2016 року, приблизно, о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , з метою приховати зазначений факт привласнення коштів ПТ «Ломбард «Гроші тут», та з метою відведення від себе підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, умисно, з корисливих мотивів, звернулась до Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, із заявою про вчинення відносно неї грабежу відкритого викрадення чужого майна, вчинене у великих розмірах, та будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , що 05 січня 2016 року невідома особа відкрито викрала у неї грошові кошти в сумі 200000 грн., що належать ПТ «Ломбард «Гроші тут», тобто завідомо неправдиво повідомила орган досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину відносно неї, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України.

Далі, 05 січня 2016 року, в період часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 16 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в кабінеті №9 Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, що розташоване за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України («Завідомо неправдиве показання»), усвідомлюючи, що її показання являються неправдивими та бажаючи, щоб вони були використані органом досудовим розслідування, діючи з корисливих мотивів, надала завідомо неправдиві покази у якості потерпілої під час провадження досудового розслідування по кримінальному провадженню №00000013, які виразились у надані неправдивих свідчень про обставини вчинення відносно неї тяжкого кримінального правопорушення, тобто відкритого викрадення майна, вчиненого у великих розмірах, якого в дійсності не було, а саме те, що 05 січня 2016 року невідома особа відкрито викрала у неї грошові кошти у сумі 200000 грн., що належать ПТ «Ломбард «Гроші тут».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність прийнятого рішення, порушує питання про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що:

-в порушення ч. 3 ст. 415 КПК України, судом першої інстанції не враховано висновки апеляційного суду Одеської області, які викладені в ухвалі від 17.04.2018 року;

-судом першої інстанції належним чином не перевірені покази обвинуваченої, представника потерпілого та свідка ОСОБА_10 щодо невиконання обвинуваченою організаційно-розпорядчих обов`язків;

-судом не з`ясовано чи перебували в ОСОБА_7 у підпорядкуванні працівники ПТ «Ломбард «Гроші тут», не досліджено положення про відділення, його штатний розпис, посадові інструкції працівників, які працювали разом з ОСОБА_7 ;

-в порушення п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, судом не зазначено мотиви, з яких не враховано, як докази на підтвердження того факту, що обвинувачена ОСОБА_7 являлась службовою особою: її посадову інструкцію, наказ про призначення ОСОБА_7 на посаду завідувача відділення ПТ «Ломбард «Гроші тут», в тому числі в частині зміни обвинувачення, що на думку прокурора, є порушенням ч. 4 ст. 370 КПК України та вказує на невмотивованість рішення суду.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора області; обвинувачену, яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України є вірною, а призначене їй покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що районним судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України та неповноту судового розгляду, які виразилися в неврахуванні та не дослідженні доказів по справі, на думку апеляційного суду є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно оскаржуваного вироку, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено докази, надані сторонами провадження, висновки по ним вмотивовані та обґрунтовані.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 , окрім її показань, підтверджується показаннями представника потерпілого ПТ «Ломбард «Гроші тут» ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_10 , а також, дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення щодо неї злочину (а. с. 55-57); протоколом допиту ОСОБА_7 (а. с. 58-61); постановою про закриття кримінального провадження (а. с. 62-64); протоколом прийняття заяви представника ПТ «Ломбард «Гроші тут» ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення (а. с. 37-38); довідкою АТ «Ощадбанк» (а. с. 39); довідкою ПТ «Ломбард «Гроші тут» (а. с. 40); наказом про прийняття ОСОБА_7 на роботу в ПТ «Ломбард Гроші тут» (а. с. 46); посадовою інструкцією ОСОБА_7 , як працівника ПТ «Ломбард Гроші тут» (а. с. 47-50); довідкою ПТ «Ломбард «Гроші тут» та чеками відділення АТ «Ощадбанк» (а. с. 53, 54).

Відповідно до журналу судового засідання від 25.10.2018 року, головуючим суддею, згідно вимог ст. 349 КПК України, з`ясовано думку учасників судового провадження та ухвалено рішення про порядок та обсяг дослідження доказів кримінального провадження (т. 1 а. с. 217-220).

Згідно матеріалів справи, усі зазначені в апеляційній скарзі доводи прокурора досліджувались судом першої інстанції, висновки по ним обґрунтовані та вмотивовані у вироку районного суду.

З оскаржуваного вироку вбачається, що районним судом досліджено та визнано в якості доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованих їй злочинів, наказ про прийняття ОСОБА_7 на роботу в ПТ «Ломбард Гроші тут» (а. с. 46) та посадову інструкцію ОСОБА_7 , як працівника ПТ «Ломбард Гроші тут» (а. с. 47-50).

Під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції будь-яких заяв та клопотань щодо належності та допустимості зазначених доказів від учасників провадження не надходило.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний дослідити повторно обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційному суді від учасників судового провадження не надходили клопотання щодо повторного дослідження доказів кримінального провадження або дослідження нових доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, в тому числі щодо дослідження ухвали Апеляційного суду Одеської області від 17.04.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що районним судом всі заявлені учасниками процесу докази досліджені в повному обсязі, та доведено винуватість обвинуваченої в скоєнні інкримінованих їй злочинах, обставини вчинення злочинів в повній мірі відповідають матеріалам справи, встановленим районним судом, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, а призначене їй покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нею нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 повністю дотримано вимоги кримінального процесуального законодавства України, підстав для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 в суді першої інстанції, згідно ст. 415 КПК України, апеляційним судом не встановлено, в зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 12.12.2018 року в кримінальному провадженні №0000152 від 09.02.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4