Справа № 461/8586/19
Провадження № 1-кс/461/9551/19
УХВАЛА

03.12.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить скасувати постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 25.04.2019 року у кримінальному провадженні №0000349 від 16.03.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву, згідно якої зазначає, що 30.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000349 від 16.03.2018 року було винесено постанову про відновлення досудового розслідування та передано матеріали кримінального провадження №0000349 від 16.03.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Скаржник в судовому засіданні при вирішення питання щодо подальшого провадження у справі поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги кримінальне провадження відновлено, а матеріали кримінального провадження №0000349 від 16.03.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України передано за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові зареєстроване за адресою: 79008, м. Львів, вул. Кривоноса 6 , у Личаківському районі м. Львова, тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Галицького районного суду м. Львова.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що підслідність вказаного кримінального провадження визначена за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, вважаю, що скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про зупинення досудового розслідування не підлягає розгляду в Галицькому районному суді м. Львова, відтак таку скаргу слід повернути скаржнику, при цьому роз`яснивши право звернення з аналогічною скаргою до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Матеріали скарги повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1