справа № 208/5034/19
№ провадження 1-кп/208/609/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000719 від 03.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утримані не маючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.04.1996 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.140, КК України. Від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки.

24.04.1998 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України. Покарання позбавлення волі на строк 4 роки, з конфіскацією майна.

- 22.03.2001 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.97, КК України. Покарання позбавлення волі на строк 2 роки.

- 17.05.2004 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.185 ч.2. ст.15 ч.2, ст.185 ч.2, ст.289 ч.3, КК України. Направлено на обов`язкове лікування в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

- 29.11.2013 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.185 ч.3, ст.263 ч.2 КК України. Направлено на обов`язкове лікування в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.2019 приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , та з якою спільно вживали спиртні напої. В одній із кімнат вказаної квартири, ОСОБА_4 , побачив в шафі праску для волосся «Hilton» моделі «НС2412», праску (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113» та фен «Haartrockner» моделі «KF-7602», що належать ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: праски для волосся «Hilton» моделі «НС2412», праски (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113» та фена «Haartrockner» моделі «KF-7602».

Повторно» 31.03.2019 приблизно о 16:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих та скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходилась в кухні, та тимчасово не здійснювала контроль за своїм майном, умисно, таємно, викрав з шафи прихожої кімнати праску для волосся «Hilton» моделі «НС2412», праску (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113» та фен «Haartrockner» моделі «KF-7602», яке належить ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/465 від 25.04.2019, вартість майна, а саме:

- праски для волосся «Hilton» моделі «НС2412», станом на 31.03.2019 складає 113 гривень 33 копійок.

- праски (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113», станом на 31.03.2019 складає 223 гривень 00 копійок.

- фен «Haartrockner» моделі «KF-7602», станом на 31.03.2019 визначити ринкову вартість експертам, не надається можливим.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 вийшов із вказаної квартири, утримуючи викрадені речі при собі, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 336 гривень 33 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 31.03.2019 року він познайомився з потерпілою ОСОБА_7 , спочатку вони вживали алкоголь у нього вдома. Потім пішли до неї додому, за адресою АДРЕСА_2 , де вони також вживали алкогольні напої. Він побачив праску для волосся, праску, фен, вирішив їх викрасти. Коли ОСОБА_6 не бачила, він викрав ці речі. Вчинив цю крадіжку, бо під час вживання спиртних напоїв потерпіла почала на нього кричати і це його образило. На гроші які він отримав від продажу речей він купив собі продукти. Він жалкує про свій вчинок і ніколи більше не буде вчиняти подібне. Він інвалід другої групи.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, його вина у повному обсязі підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження за № 0000719 від 03.04.2019 року, а саме:

- витягом з ЄРДР від 03.04.2019 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України, та фабулою: 31.03.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу викрав її майно, а саме: праску для волосся «Hilton» моделі «НС2412», праску (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113» та фен «Haartrockner» моделі «KF-7602» шкоду (а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 02.04.2019 року з фото таблицею до нього, яким зафіксовано огляд квартири за адресою АДРЕСА_2 (а.с.10-14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2019 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впізнала ОСОБА_4 , як того, що 31.03.2019 року біля 15:00 знаходився за її місцем мешкання АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої та після уходу вказаного чоловіка виявила крадіжку належного її майна (а.с.28-30);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2019 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_4 як того, що 31.03.2019 біля 18-10 год. знаходився на центральному залізничному вокзалі м. Кам`янське та пропонував придбати у нього праску для волосся з 50 грн. (а.с.34-36);

- протоколом пред`явлення особи для пізнання від 12.04.2019 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_10 як того що 31.03.2019 біля 18-10 год., знаходився на центральному залізничному вокзалі м. Кам`янське та пропонував придбати у нього праску для волосся за грошові кошти 50 грн. та утюг за 100 грн. (а.с.40-42);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 24.04.2019 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання речей, впізнала належну їй праску для волосся, яку у неї було викрадено 31.03.2019 року за місцем її проживання (а.с.43-45);

- протоколом огляду предмету від 24.04.2019 з фото таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_4 надав для огляду та вилучення праску для волосся «Hilton» (а.с.69-61);

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 25.04.2019 року за № 19/12.1/465 відповідно до висновків якої вартість майна, а саме:

- праски для волосся «Hilton» моделі «НС2412», станом на 31.03.2019 складає 113 гривень 33 копійок.

- праски (утюг) «Saturn» моделі «ST-CC7113», станом на 31.03.2019 складає 223 гривень 00 копійок.

- фен «Haartrockner» моделі «KF-7602», станом на 31.03.2019 визначити ринкову вартість експертам, не надається можливим (а.с.81-85);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 травня 2019 року та описом до нього, відповідно до якого у приміщенні КЗ «Кам`янська міська лікарня № 1 «Дніпропетровської обласної ради» вилучена медична документація стосовно ОСОБА_4 (а.с.115-116);

- висновок стаціонарної комісійної судово - психіатричної експертизи від 18.07.2019 року за № 1004 за № 136 відносно ОСОБА_4 , відповідно до висновків якої в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними. У разі засудження при призначенні ОСОБА_4 покарання рекомендується з урахуванням його психічного стану, одночасно застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, згідно з ч.2 ст.20 КК України (а.с.135-134).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.67 КК України є рецидив злочину.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавлення волі.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , його щире каяття, обвинувачений має певні вади здоров`я, являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства, скарг за місцем проживання відносно ОСОБА_11 не надходило, цивільного позову по справі не заявлено, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, суд також враховував досудову доповідь від 24.09.2019 року за № 21/8/4990-19 від Державної установи «Центр пробації», Заводського районного відділу, відповідно до якої орган пробації оцінив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній. Суд не погоджується з висновком органу пробації що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки обвинуваченим вчинено злочин, який віднесено до категорії середньої тяжкості, він повністю визнає свою провину, щире розкаюється, являється особою з інвалідністю другої групи. Відсутність представника органу пробації у судових засіданнях з (об`єктивних причин) не надало можливість органу пробації правильно зробити висновок щодо не можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Згідно змісту висновку стаціонарної комісійної судово - психіатричної експертизи від 18.07.2019 року за № 136 відносно ОСОБА_4 , в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У разі засудження при призначенні ОСОБА_4 покарання рекомендується з урахуванням його психічного стану, одночасно застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, згідно з ч.2 ст.20 КК України.

Тобто останній підпадає під дію ст.20 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти висновку судово-психіатричного експерта.

Згідно ч.1, 2 ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

На підставі вищевказаного висновку стаціонарної комісійної судово - психіатричної експертизи від 18.07.2019 року за № 136 обвинувачений ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, тому необхідно застосувати відносно нього примусове лікування за місцем відбування покарання в психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання засудженого.

Приписами ч.2 ст.504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності (дія ст.20 КК) як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_4 як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання засудженого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до пункту п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі ч.2 ст.20, ч.1 п.1 ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на психіатричний заклад охорони здоров`я за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи за № 19/12.1/465 від 25.04.2019 року в сумі 628,04 грн.

Речові докази:

- праску для волосся «Hilton» моделі «НС2412», передану до камери зберігання речових доказів Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, квитанція № 000676 повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1