Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/332/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року, якою стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.10.2012 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.ч. 1,2 ст. 289 до 5 років позбавлення волі. 13.06.2014 року, звільненого відповідно до Закону України «Про амністію».
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства, а саме з 01 год. 50 хв. 14 серпня 2019 року до 01 год. 50 хв. 12 жовтня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області, внесене у кримінальному провадженні № 0001596 від 25.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданими слідчим доказів.
Також, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний за місцем проживання не зареєстрований, перебуває в цивільному шлюбі, згідно характеристики виконавчого комітету Трепівської сільської ради характеризується задовільно, офіційно в Україні не працює, зі слів підозрюваного працював в Польші, однак доказів даного не надано. Відповідно до пояснень підозрюваного має на утриманні дитину, але згідно свідоцтва про народження батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 .
Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_8 раніше судимий, не має постійного офіційного джерела доходів, що свідчить про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також вчинення інших кримінальних правопорушень. Також є вагомі підстави вважати, що останній може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу.
Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчому необхідно провести ще ряд слідчих дій, заявлені слідчим в клопотанні та прокурором ризики на даний час існують, слідчий суддя знайшов доведеними обставини, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою, а тому пришов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що на його думку ухвала винесена безпідставно та скоріше за все з мотивів тиску на суд, як засобів масової інформації які у своїх інформаційних публікаціях вже нав`язали суспільству думку та висновки про причетність та скоєння ОСОБА_8 злочину.

Апелянт зазначає, що йому, як захиснику не було забезпечено використання вимог с ч.1 ст.47 КПК України. При його виступах з доводами про доцільність запобіжного заходу головуючий його тільки попереджував про те що він не повинен емоційно коментувати «докази» надані у клопотання слідчим та процесуальним прокурором.

Отже на переконання апелянта судом не було забезпечено використання ним як захисником положень ч.1 ст.7 КПК України, а саме: рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; мова здійснення кримінального правосуддя.

Так, під час судового засідання судом було долучено до матеріалів розгляду клопотання надані прокурором папери надруковані на польській мові які він озвучив у судовому засіданні на польській мові. На запитання захисника, що читає прокурор в судовому засіданні, в порушення вимог ст.29 КПК України суд не відреагував та ще й долучив ці папери до справи.

З приводу правової позиції щодо безпідставності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 захисник зазначає наступне.

13 серпня 2019 року о 7.00 ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, було затримано працівниками поліції Польщі та доставлено 14.08.2019 о 01 годині 40 хвилин на прикордонний пункт Мостицька, Яворівського району, Львівської області.

В подальшому працівниками ГУНП в Кіровоградській області о 23 годині 30 хвилин до 14.08.2019 року до ІТТ м. Кропивницького.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив, що затримання ОСОБА_8 на території Польща відбулось за умов спільної праці правоохоронних органів Польщі та України вранці 13.08.2019 року.

Повідомлення про підозру було вручено в порушення вимог 4.2, 4.3 ст.278 КПК України через 42 години після затримання.

Постанова слідчого ОСОБА_9 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 від 13.08.2019 року винесена з грубим порушенням вимог ст. 281 КПК України, оскільки ніхто не викликав ОСОБА_8 на допити та проведення процесуальних дій, прокурор та слідчий не надали в суді таких викликів чи повідомлень близьким родичам.

До слідчого судді ОСОБА_8 в порушення вимог ч.1 ст. 191 КПК України на протязі 36 годин з часу затримання доставлено не було.

До Ленінського районного суду м. Кропивницького було доставлено близько 15.08.2019 року о 10.00годині.

Разом з цим, захисник зазначає. що слідчим, прокурором та судом не виконано вимог ст. 9 КПК України - законність під час кримінального провадження, ст.11. КПК України - поваги до людської гідності, заборони катування

При ознайомленні з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою від 13.08.2019 року було з`ясовано, що обставини, викладені у ньому про скоєння злочину ОСОБА_8 не відповідають обставинам, викладених у клопотанні та повідомленні про підозру від 13.08.2019.

У клопотанні зазначено що досудовим розслідуванням встановлено що ОСОБА_8 скоїв злочин - вбивство ОСОБА_12 25.08.2018 року о 01.30 «за заздалегідь виниклим умислом» за «допомогою невстановленого предмета» та в подальшому о 03 родині 15 хвилин 25.08.2018 року закопав тіло та зник у невідомому напрямку»

Жодного об`єктивного допустимого доказу даного звинувачення у слідчого та прокурора на час подання клопотання про застосування запобіжного заходу нема. Жодного пояснення щодо «доказів» причетності ОСОБА_8 до скоєння злочину прокурор у судовому засіданні не надав.

Щодо знаходження телефону, який був у ОСОБА_8 , прокурор зазначив, що не може пояснити його маршрут пересування у зв`язку з тим, що він цим не займався посилаючись на співробітників оперативно-технічного - управління ГУНП в Кіровоградській області.

Щодо підстав «доказів» зазначених слідчим, які «доводять причетність» ОСОБА_8 до вчинення кримінального провадження, захисник пояснює наступне:

1.Огляд місця події по вул. Вишневій, с. Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області від 25.08.2019 року - жодного натяку на присутність ОСОБА_8 або автомобіля ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_1 .

2.Допит свідка ОСОБА_13 - що зазначив про телефонний дзвінок з загиблою Хрінеко о 01.33 год. 25.08.2018 року - про ОСОБА_8 жодної інформації.

3.Допит ОСОБА_14 - чула крик і бачила чоловіка з ліхтарем- кого невідомо.

4.Допит ОСОБА_15 який зазначив, що 26.03.2019 року знайшов скелетований труп.

5.Огляд місця події від 26.03.2019 року огляд трупа про Сенедніцького жодного натяку.

6.Висновок Судово-біологічної експертизи №355 від 17.05.2019 року встановлено біологічну спорідненість - Вінницький НДЕКЦ МВС України - про ОСОБА_8 нічого (знайдено збіг крові ОСОБА_16 - полімерна стрічка).

7.Висновок експерта №328 від 22.072019 року причина смерті - про ОСОБА_8 нічого.

8.Допит свідка ОСОБА_17 3.07.2019 - ОСОБА_8 був дома їздив до м.Крипивницького, та села Трепівка.

9.Рапорт працівників УКР - про переміщення ОСОБА_8 по території Знам`янського району- маршруту нема відео прилеглих доріг нема (Орлине гніздо).

10.Допит свідка ОСОБА_18 від 8.09.2018 року який вказав про те що з 24 на 25 серпня 2018 року (Час не вказано) проїзджав і бачив автомобіль (який автомобіль невідомо) фіолетового кольору з двому лампочками у фарі - на фарах автомобіля ВАЗ 2105 у фарі одна лампа - про ОСОБА_8 нічого ( підлягає також підозрі так як проїхав у напрямку знайденого трупа і в той же час).

11.Обшук від 3.07.2019 року вилучено чохли з (кров`ю) - після знайдення трупу, з порушенням ст. 234 КПК без захисника.

12.У висновку судово - медичної експертизи № 479 від 30.07.2019 року кров людини - видова належність не встановлена (ухвала Ленінського районного суду м. Кропивницького від 8.07.2019 року а вилучено зразки - чохли 03.07.2019 року).

13.Висновок судово-біологічної експертизи №799 від 5.08.2019 року (посилання на експертизу № 355 від 17.05.2019 року встановлено, що генетичні зразки вже належать належить ОСОБА_12 - (вилучення проводив слідчий І.Фільштейн в порушення вимог ст. 104 КПК України без опису та огляду предметів (чохлів) на наявність слідів злочину, способу їх ідентифікації).

Експертні дослідження були проведені Вінницьким НДЕКЦ МВС України заінтересованим органом, який перебуває у підпорядкуванні МВС України, як і орган досудового розслідування слідчий відділ ГУНП в Кіровоградській області.

Вилучення речей, як зразків для проведення експертних досліджень проводилось з порушенням ст.245 КПК України ( Висновок 479 від 30 липня 2019 року-ухвала від 08.07.2019 року, про проведення обшуку від 06.06.2019 року не пред`являлась, повторно спроба проникнення до будинку без ухвали).

У судовому засіданні захисник заявляв клопотання щодо виклику у судове засідання ОСОБА_19 , який приїхав з Польщі та інших свідків які б надали покази щодо перебування затриманого підозрюваного ОСОБА_8 під час вказаного органом досудового розслідування часу скоєння злочину. Проте, судом було проігноровано вказане клопотання без пояснень. Свідок ОСОБА_20 надасть при розгляді апеляційної скарги об`єктивні покази стосовно свого спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 в час коли було скоєно злочин.

Також захисник зазначає, що у матеріалах кримінального провадження маються покази свідків (допити від 12.07.2019 року) які спілкувались з підозрюваним ОСОБА_8 у час скоєння злочину.

Таким чином на переконання захисника, підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 нема.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді районного суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001596 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, повідомлено ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий зазначив, що 25.08.2018 близько о 01.30 годин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пересуваючись на автомобілі ВАЗ 2105, д.р.н. НОМЕР_1 , який надав йому у користування ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по с. Суботці, Знам`янського району Кіровоградської області, помітив як зі сторони центру с. Суботці в бік вул. Вишнева направлялась раніше йому незнайома ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та розмовляла по мобільному телефону. В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_12 . Діючи умисно та цілеспрямовано, заздалегідь розуміючи настання тяжких наслідків для потерпілої, ОСОБА_8 за допомогою невстановленого слідством предмета, поверхня якого має тупі тверді властивості, спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта № 328 від 22.07.2019, у вигляді ушкодження кісток склепіння черепа, неповного перелому діафіза другої п`ясткової кістки правої кисті, повного осколкового перелому тіла нижньої щелепи, пошкодження остистого виростка четвертого поперекового хребця. Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа.
Спричинивши смерть потерпілій, ОСОБА_8 , раніше судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України та маючи досвід у конспірації злочинної діяльності, намагаючись ухилитись від передбаченої законом кримінальної відповідальності, вирішив сховати тіло ОСОБА_12 .
З цією метою останній поклав тіло ОСОБА_12 до себе в автомобіль ВАЗ 2105, д.р.н. НОМЕР_1 на заднє сидіння та поїхав в бік с. Новотрепівка Знам`янського району Кіровоградської області.
Близько 03.15 годин, проїжджаючи неподалік від с. Новополяна, Знам`янського району Кіровоградської області поруч з автодорогою сполученням «Новополяна Глибока Балка» (координати: 48.68.53781 північної широти та 32.38.73879 західної довготи), ОСОБА_8 впевнившись, що нікого немає навкруги, розуміючи, що в даному місці ніхто не буде шукати ОСОБА_12 , сховав тіло, закопавши його у полі, та зник в невідомому напрямку.
У підтвердження доводів свого клопотання слідчим додано до клопотання письмові докази, які у своїй сукупності дають підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зокрема причетність ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події по вул. Вишневій, с. Суботці Знам`янського району Кіровоградської області; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; протоколом огляду місця події від 26.03.2019; висновком судово біологічної експертизи № 355 від 17.05.2019; висновком експерта № 328 від 22.07.2019; допитом свідка ОСОБА_17 ; рапортом працівників УКР та аналізом технічної документації, відповідно до яких встановлено, що в день зникнення потерпілої ОСОБА_12 . ОСОБА_8 постійно переміщається по території Знам`янського району, в тому числі і в с. Суботці; допитом свідка ОСОБА_18 ; протоколом обшуку автомобіля ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 від 03.07.2019; висновком судово-медичної експертизи № 479 від 30.07.2019, відповідно до якого на чохлі з заднього сидіння автомобіля д.р.н. НОМЕР_1 знайдено сліди крові людини в незначній кількості; висновком судово-біологічної експертизи № 799 від 05.08.2019, відповідно до якої встановлено, що генетичні зразки виявлених на об`єктах №№ 493, 499 (з чохла заднього сидіння автомобіля д.р.н. НОМЕР_1 ) збігаються між собою та з генетичними ознаками кістки ОСОБА_12 (у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 355 від 17.05.2019);
Перевіркою матеріалів клопотання слідчого, колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження сторони захисту про недостатність доказів у підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки, як вже зазначено вище, це питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Проте, на переконання судової колегії, додані ініціатором клопотання докази у підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, у своїй сукупності дають підстави зробити висновок, що середняцький міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Зазначені у апеляційній скарзі захисника процесуальні порушення, які на його думку допущені органом досудового розслідування, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують правильність висновків слідчого судді та не є визначеною законом підставою для скасування вказаного судового рішення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Крім того, висновки слідчого судді щодо наявності ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 під сумнів не поставлено.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на неповноту судового розгляду, незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, постановлена відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4