Справа № 188/1118/18
Провадження № 1-кп/188/135/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №000294 від 02.06.2018, що надійшов 06.08.2018 від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2019 частково задоволені апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора, скасовано вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

19.06.2019 кримінальне провадження з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, надійшло до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області суду на новий розгляд. Судом було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання про повернення прокурору обвинувального акту відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначається, що пунктом 1 ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а за п.2 - винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Захисник звертає увагу суду на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 не містить посилання на об`єктивну сторону кримінального правопорушення: «Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений слідством час, місці та спосіб...».

Відповідно до вимог п.5) ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому відсутнє посилання на норму закону чи підзаконного акту, які б забороняли ОСОБА_3 придбавати та зберігати спортивно-мисливські набої.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.3 ст.62 Конституції України).

Обвинувальний акт згадує два нормативні акти «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, травматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затверджене Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, але не посилається ні на один пункт Інструкції і Постанови, яким заборонено особі, що має дозвіл на володіння чотирма одиницями вогнепальної мисливської зброї, придбавати та зберігати спортивно-мисливські набої.

Захисник вважає, що ця обставина порушує основні права обвинуваченого, а саме - знати у вчинені якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Окрім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2018 до нього вносились лише відомості про незаконне зберігання ОСОБА_6 боєприпасів, а тому з обвинувального акту належить виключити обвинувачення у незаконному придбанні ОСОБА_3 6 штук патронів калібру 7,62 мм та 31 штук патронів калібру 5,45 мм.

Включення цього обвинувачення до обвинувального акту, вважає захисник, прямо суперечить приписам ч.3 ст.214 КПК України, якими здійснення досудового розслідування без внесення відомостей до реєстру не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Захисник робить висновок, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору.

На її думку, на ці обставини вказує й ухвала Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2019 у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений підтримав це клопотання.

Прокурор заперечив проти клопотання, заявив, що він вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, а та обставина, що досудовим розслідуванням не встановлено час, місце та спосіб придбання обвинуваченим боєприпасів не є перешкодою для судового розгляду цього обвинувального акту. В ньому зазначено посилання на законодавство України, яке регулює придбання та зберігання вогнепальної зброї, і яке, на думку прокурора, порушив обвинувачений.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені в частині 2 ст.291 КПК України, згідно з п.5 якої обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Цей обвинувальний акт відповідає зазначеним вимогам, оскільки у ньому викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (вказівка про те, що якісь обставини не були встановлені в результаті досудового розслідування, на думку суду, не суперечить приписам цієї норми процесуального закону) та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме на частину 1 статті 263 КК України та законодавство України, яке регулює придбання та зберігання вогнепальної зброї.

Обставини, на які посилається у своєму клопотанні захисник не є безумовними підставами для повернення обвинувального акту прокурору, бо не перешкоджають судовому розгляду цього акту, під час якого суд перевірить доказами ті обставини, які прокурор вважає встановленими і в залежності від результату такої перевірки прийме законне та обґрунтоване рішення по суті обвинувачення.

Саме про таке рішення йдеться в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2019, на яку послалась захисник, а не про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, ст.ст.291, 314, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника про повернення прокурору обвинувального акту відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1