Справа № 128/3016/19
УХВАЛА
Іменем України

05 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , у присутності представника ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції в дистанційному провадженні з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого на підставі договору про надання правової допомоги, в інтересах ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищезазначене клопотання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджено вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року за вчинення злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, до 12 років позбавлення волі.Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 14 червня 2011 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 20.10.2010. Початок строку відбування покарання 17.03.2011, кінець строку відбування покарання 12.10.2024. За час відбування покарання в Державній установі «Городищенська ВК (№ 96)» ОСОБА_5 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак всі стягнення були погашені та зняті у встановленому законом порядку, а також 5 разів заохочувався. Відповідно до протоколу № 16 від 25.07.2018 комісією було погоджено в застосуванні ст. 101 КВК України (зміні умов тримання, а саме: переведення до колонії з середнім рівнем безпеки) як особі, що стає на шлях виправлення.Під час перебування в слідчому ізоляторі міста Вінниці Державної установи «УВП (№ 1)» ОСОБА_5 порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.В Державну установу «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 прибув 03.12.2018. Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 12.10.2019, проте протоколом № 33 від 25.10.2019 комісією установивідмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.За основу такого рішення була взята характеристика на ОСОБА_5 , надана установою, яка містить акцент на негативні обставини, які не підтверджені жодними фактичними даними. З наданого витягу з протоколу засідання комісії № 33 від 25.10.2019 слідує, що під час прийняття рішення комісією було взято до уваги той факт, що засуджений ОСОБА_5 має 22 стягнення, а та обставина, що вказані стягнення знаті у встановленому законом порядку проігнорована. Усі вищезазначені фактичні обставини вказують на прагнення засудженого ОСОБА_5 до виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, сумлінному ставленні до праці, на те, що в його поведінці наявна позитивна динаміка до змін в особистості. ОСОБА_5 добре розуміє, що в разі вчинення в майбутньому правопорушень, буде знову притягнутий до відповідальності і покараний, тому прийняв для себе тверде рішення не порушувати закону, адже має сильне бажання жити разом з своєю сім`єю та допомагати своїм дітям, саме тому він змінив відношення до своєї поведінки і доклав зусиль, щоб усі накладені раніше дисциплінарні стягнення були погашені. На даний час ОСОБА_5 взагалі не допускає порушень режиму та поведінки, натомість добросовісно та сумлінно працює.За вказаних обставин захисник засудженого просить суд замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_5 на більш м`яке, а саме: на обмеження волі, оскільки засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому просив задовольнити його клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_4 та просив його задовольнити. Суду пояснив, що розкаюється у вчиненні злочину, на даний час став на шлях виправлення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_6 суду пояснив, що за час відбування покарання в Стрижавській виправній колонії ОСОБА_5 має три заохочення, однак це не свідчить про сталість його виправлення. У вирішенні клопотання про заміну покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 82 КК України поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання про заміну покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 82 КК України задоволенню не підлягає, оскільки немає сталості процесу виправлення особи.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій районній державній адміністрації в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого на підставі договору про надання правової допомоги, в інтересах ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України.

Вивчивши клопотання захисника, вислухавши пояснення учасників судового провадження, з`ясувавши позицію захисника, прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом установлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року за вчинення злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, до 12 років позбавлення волі.Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 14 червня 2011 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в строк відбування покарання з 15 жовтня 2010 року по 18 жовтня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 початком строку відбування покарання є 17 березня 2011 року, а кінцем строку відбування покарання 12 жовтня 2024 року. В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 20 жовтня 2010 року.За час відбування покарання Державній установі «Городищенська ВК (№96)» ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: до дисциплінарної відповідальності притягався 22 рази, в тому числі, за злісні порушення порядку відбування покарання, однак всі стягнення були погашені та зняті у встановленому законом порядку, а також 5 разів заохочувався.Відповідно до протоколу № 16 від 25.07.2018 комісією погоджено в застосуванні ст. 101 КВК України (зміні умов тримання, а саме: переведення до колонії з середнім рівнем безпеки), як особі, що стає на шлях виправлення.Під час тримання в Державній установі «УВП (№1)» м. Вінниці ОСОБА_5 характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.В Державну установу «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 прибув 03.12.2018. За час відбування покарання в Державній установі «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 характеризується таким чином: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, 8 разів заохочувався. На виробництві установи ОСОБА_5 працевлаштований в бригаді № 2 у якості підсобного робітника, до праці відноситься добре, проте корисної ініціативи не проявляє, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається адекватно реагувати на критику у свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, під час бесід поводить себе ввічливо, проте не щирий, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проте якісно їх виконує в більшості випадків під контролем адміністрації установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до здобуття нових навичок ставиться байдуже, виконує роботи з благоустрою установи, проте розумної ініціативи щодо їх виконання не проявляє, не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці, підтримує соціально корисні зв`язки на волі з дружиною, на профілактичному обліку в установі не перебуває.Згідно вироку суду витрати на експертизу становлять 2165 грн, проте виконавчих листів до установи не надходило. Відповідно до ст. 123 КВК України ОСОБА_5 зарахований до участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», проте активної участі в її реалізації не приймає. Застосуванню ст. 101 КВК України (зміні умов тримання, а саме: переведення до колонії з середнім рівнем безпеки) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання з 12.04.2017 (протокол № 8 від 12.04.2017 року - погоджено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, що стає на шлях виправлення). 05.05.2017 міжрегіональною комісією відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України. Відповідно до протоколу № 16 від 25.07.2018 року комісією погоджено в застосуванні ст.101 КВК України (зміні умов тримання, а саме: переведення до колонії з середнім рівнем безпеки як особі, що стає на шлях виправлення). Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 12.10.2019 (протокол № 33 від 25.10.2019 комісією установи відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення). Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-достроковому звільненню від відбування покарання) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягатиме по відбуттю 3/4 частини строку покарання з 12.01.2021. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення визначеного вимогам ст. 82 КК України, до кримінальної відповідальності притягувався три рази та звільнявся умовно- достроково, що вказує на високий рівень можливого кримінального рецидиву, а також до засудженого застосовувалася ч. 5 ст. 72 КК України, що значно скоротила термін покарання.
Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка на даний час відбула більш як 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З матеріалів особової справи судом установлено, що під час відбування покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» засуджений ОСОБА_5 працював по договору в грудні 2018 року, в січні та в липні 2019 року; під час відбування покарання навчався; корисної ініціативи не проявляє, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, під час бесід поводить себе ввічливо, проте не щирий, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проте якісно їх виконує в більшості випадків під контролем адміністрації установи, виконує роботи з благоустрою установи, проте розумної ініціативи щодо їх виконання не проявляє.
Наявність лише 8 заохочень за весь час відбування покарання не свідчить про сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час всього строку відбування покарання.
Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, один раз був звільнений умовно-достроково, двічі йому надавався іспитовий строк, але на шлях виправлення він не став, знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин вбивство з особливою жорстокістю.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_5 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких грунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 немає, оскільки останній хоч і відбув більше 2/3 строку покарання (застосовування ч. 5 ст. 72 КК України значно скоротила його термін покарання), однак не довів своєю поведінкою, що став на шлях виправлення, не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 82 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутності підстав для застосуванням до засудженого ОСОБА_5 умов ст. 82 КК України.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого на підставі договору про надання правової допомоги, в інтересах ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1