Справа № 473/3167/19
Номер провадження1-кп/473/328/2019
Категоря: ч.2 ст.186 КК України
ВИРОК
іменем України
"22" листопада 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Татарбунари Одеської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, учня другого курсу денної форми навчання Єланецького професійного аграрного ліцею, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не перебуває на обліку в службі у справах дітей Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області, в службі у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області, в секторі ювенальної превенції Єланецького відділення Новоодеського та Вознесенського відділів поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області, не судимого,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 ,

законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

представник служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області ОСОБА_9 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 ,

обвинувачений ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

28 лютого 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 перебували біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 . При цьому біля під`їзду даного житлового будинку обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 помітили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 .. Після чого у обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник прямий умисел та корисливий мотив на відкрите викрадення майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , в зв`язку з чим обвинувачені вступили між собою в злочинну змову, направлену на відкрите заволодіння чужим майном. З цією метою обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підійшли до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні обвинуваченим ОСОБА_12 одного удару кулаком правої руки у черевну порожнину неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , а після чого з захопленням обвинуваченими рук неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , проти його волі посадили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 на лавку, яка знаходилась у дворі вказаного житлового будинку. Надалі реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи факт вчинення ними дій в умовах очевидності в присутності власника майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ігноруючи волю останнього, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволоділи портативним зарядним обладнанням моделі «Trust» вартістю 350 гривень та мобільним телефоном моделі «Lenovo А526» вартістю 400 гривень. Одразу після цього обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з вищевказаним майном залишили місце події та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 750 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_12 визнав свою вину повністю та підтвердив скоєння ним даного злочину за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_10 при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю майна, яким він разом із ОСОБА_10 відкрито заволоділи 28 лютого 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області, коли вони перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 помітили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ..

Позиція неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину повністю та підтвердив скоєння ним даного злочину за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_12 при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю майна, яким він разом із ОСОБА_12 відкрито заволоділи 28 лютого 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області, коли вони перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 помітили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ..

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 повідомлений оперативний працівник чергової частини Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинене кримінальне правопорушення відносно її сина ОСОБА_6 , на підставі якого було розпочате досудове слідство за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 64/.

Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 03 березня 2019 року, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області в період часу з 19 годин 40 хвилин до 20 годин 10 хвилин була оглянута територія двору багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де відбулося відкрите заволодіння майном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 /а.к.п. 65 68/.

За протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 14 березня 2019 року, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області в період часу з 11 години 30 хвилин до 12 години 00 хвилин був оглянутий мобільний телефон моделі «Lenovo А526», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , та яким відкрито заволоділи обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 /а.к.п. 70 72/.

За протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 14 березня 2019 року, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області в період часу з 14 години 30 хвилин до 14 години 00 хвилин був оглянутий портативний зарядний пристрій моделі «Trust», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , та яким відкрито заволоділи обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 /а.к.п. 74 76/.

Постановою органу досудового розслідування від 14 березня 2019 року, відповідно до якої речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: мобільний телефон моделі «Lenovo А526» та портативний зарядний пристрій моделі «Trust», які належать неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , та якими відкрито заволоділи обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , та які повернуті законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , відповідно до її зберігальних розписок. /а.к.п. 77, 78, 79/.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ..

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаються обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинене із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 .

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд визнає його щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_12 судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 .

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпеку та дані про його особу.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_12 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, він не перебуває на диспансерних обліках лікаря нарколога та лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», він не має непогашених судимостей. /а.к.п. 88 95/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином проти власності розділу VI Особливої частини КК України, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, а також відсутність обставин за обвинувальним актом, які б обтяжували йому покарання. Крім того при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , судом враховується позиція прокурора, стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , при якій прокурор вважав за можливе призначити основне покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_12 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Веховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_12 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання відносно ОСОБА_12 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. /а.к.п. 44 46/.

При наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_12 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, з врахуванням позицій учасників судового провадження, які просили суд призначити обвинуваченому ОСОБА_12 основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є тяжким. Суд також враховує умови життя неповнолітнього обвинуваченого, який виховується в родині з однією матір`ю, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який задовільно характеризуються за місцем проживання та навчання, є не судимим, він не знаходиться на обліку в службі у справах дітей Єланецької районної державної адміністрації та в службі у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області, в секторі ювенальної превенції Єланецького відділення Новоодеського та Вознесенського відділів поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області. /а.к.п. 81 87/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , крім обставин, передбачених у ст. ст. 65 67 КК України, суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих на його виховання та поведінку, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 .

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі не становить небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 у громаді можливе, тому з метою його виправлення варто його залучення до соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. /а.к.п. 49 52/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні основного покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , враховуючи тяжкість скоєного ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його наслідки для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та інші обставини справи, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ч.1 ст.69 КК України, суд вважає можливим при призначенні неповнолітньому обвинуваченому основного покарання за ч.2 ст.186 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, з врахуванням вимог ч.1 та п.3 ч.3 ст.102 КК України, відповідно до яких покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті. Покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому: за тяжкий злочин - на строк не більше семи років.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість скоєного злочину неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 , наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст. 75 78, 104 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 77, 78, 79/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років 06 /шести/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_12 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 02 /два/ роки, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69, ч.1 ст.102 КК України призначити йому покарання в виді 02 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

Речові докази за кримінальним провадженням: мобільний телефон моделі «Lenovo А526», портативний зарядний пристрій моделі «Trust», які належать неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , та які повернуті його законному представнику ОСОБА_7 , відповідно до її зберігальних розписок залишити у них, як законних власників даних речей. /а.к.п. 77, 78, 79/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, законному представнику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1