Справа № 716/2203/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2019 року слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 15.11.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000325, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилається на те, 15.11.2019 року, о 04-55 годині ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, з корисливих мотивів, спрямованих на особисте збагачення, вступивши в попередню змову із ОСОБА_7 , шляхом віджиму металопластикових дверей проникли в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_8 , звідки таємно викрали розрахунковий термінал «Контрактовий Дім», з якого в подальшому викрали грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальних збитків на суму 2000 гривень.

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000325 від. 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

15.11.2019 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 16.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 вбачається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на потерпілого та свідків, запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення з метою приховування або знищення слідів злочину, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий, який входить в слідчу групу клопотання підтримав, з підстав вказаних у ньому. Вважає, що інший запобіжний захід не дасть змоги об`єктивно проводити досудове розслідування.
Прокурор в судовому засіданні клопотання також підтримав, вважає, що зазначені слідчим процесуальні ризики мають місце. Погодився з думкою слідчого щодо необхідності обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні обставини скоєння ним кримінального правопорушення не визнав. Вказав, що орган досудового розслідування безпідставно звинувачує його у кримінальному правопорушенні якого він не скоював. Щодо обрання запобіжного заходу, то вказав, що просить не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, з підстав вказаних у письмовому запереченні, яке надав. Також вказав, що орган досудового розслідування в порушення вимог КПК України проводив слідчі дії з його підзахисним без його участі. В зв`язку із чим вважає, що було порушено право підозрюваного на захист.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 15.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000325 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с. 4).

15.11.2019 року о 06-30 годині ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КПК України та 16.11.2019 року о 06-05 годині йому повідомлено про підозру (а.с. 25-27, 37-38).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що останній не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного офіційного місця роботи, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб. Береться до уваги і віддаленість місця проживання підозрюваного, що може ускладнити проведення досудового розслідування у передбачені процесуальні строки.

В судовому засіданні доведено наявність такого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні тяжкого злочину.

Також береться до уваги той факт, що відсутність постанови про визнання потерпілою юридичної особи, якій належить викрадений термінал, не спростовує обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_5 . Відповідно до вимог ст. 477 КПК України кримінальне провадження за злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України не є тим правопорушенням, що розпочинається на підставі заяви потерпілого у формі приватного обвинувачення.

Також, оцінка вищезазначених соціальних зв`язків дає право стверджувати про можливість переховування ним від органів досудового розслідування та суду.

Разом із тим такий процесуальний ризик як незаконний вплив на свідків чи потерпілих в рамках даного кримінального провадження стороною обвинувачення в судовому засіданні об`єктивно не доведений та не підтверджений.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним і не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно вимог ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 17.11.2019 року складає 2007 гривень.
Враховуючи обставини кримінального провадження, вважаю за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає (2007 грн. х 20 розмірів) 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 14.01.2020 року 06-30 години включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Заставнівського районного суду Чернівецької області (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030200, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA5026001, код класифікації доходів бюджету 22030200).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі м. Бердичів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.01.2020 року 06-30 години включно.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово СВ Заставнівського ВП Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, прокурора Кіцманської місцевої прокуратури та слідчого суддю Заставнівського районного суду Чернівецької області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ