Справа № 629/2605/19
Номер провадження № 1-в/629/101/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області подання Шишацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 31.05.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 406 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,
про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, -
встановив:

06 червня 2019 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника Шишацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтовано тим, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 травня 2013 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень. Вирок набрав законної сили 01 липня 2013 року. 13.12.2016 року даний вирок був направлений до Шишацького районного сектору з питань пробації для виконання, однак станом на 10.05.2019 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого ОСОБА_4 документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду Шишацький районний сектор з питань пробації не має. Тому, на підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.
Засуджений в судові засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд, перевіривши матеріали подання, вислухавши думку учасників справи, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2013 року вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області, ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.
Вирок набув законної сили 01 липня 2013 року.
Згідно вимог ч. 1ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. З цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч. З ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. З ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. З ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке право застосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 травня 2013 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання Шишацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

у х в а л и в :

Подання Шишацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 травня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1