УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 03 вересня 2019 року слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000798 від 19.06.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України,

в с т а н о в и в :
в провадження Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 03 вересня 2019 року слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000798 від 19.06.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України.

Свою скаргу адвокат ОСОБА_3 мотивує тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним, невмотивованим та передчасним, оскільки не дотримані вимоги КПК України щодо повноти та всебічності з`ясування обставин справи, без здійснення слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин зазначених у заяві про кримінальне правопорушення, слідчим не проведені необхідні слідчі (розшукові) дії, не були встановлені та допитані свідки.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, на запит суду не надав матеріалів кримінального провадження, що не перешкоджає суду з огляду на положення ст.306 КПК України розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, 03 вересня 2019 року слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000798 від 04.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, постановив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000798 від 04.06.2019 року, закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що таке рішення слідчий прийняв на підставі даних отриманих із заяви ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.04.2019 року, в ході допиту в статусі свідка ОСОБА_6 , в ході дослідження зібраних по кримінальному провадженню доказів, показань свідків, протоколів слідчих та процесуальних дій, дослідження та огляду копій документів у їх сукупності та послідовності.

При цьому, в оскаржуваній постанові розкрито зміст заяви ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3 та показань ОСОБА_6 .

Зміст інших доказів на які міститься посилання у постанові не розкрито.

Також суду не було надано матеріали на підставі яких винесена оскаржувана постанова.

Твердження слідчого щодо розгляду адвокатських запитів та надання на них відповідей у встановлений законом строк, є голослівним, оскільки в оскаржуваній постанові не розкрито змісту доказів, на яких таке твердження ґрунтується.

Так, слідчий зазначає, що ним аналізуються показання свідків, протоколи слідчих та процесуальних двій, разом із тим, у оскаржуваній постанові відсутня конкретизація таких доказів та зміст їх не розкритий, що свідчить на формальне посилання про їх дослідження.

Також, в оскаржуваній постанові слідчим не здійснено аналізу зібраних ним доказів.

Враховуючи, що слідчий у оскаржуваній постанові послався лише на заяву ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3 та показань ОСОБА_6 , можна дійти висновку про те, що інших доказів в межах кримінального провадження зібрано не було, так як зміст таких доказів не розкрито та відсутній аналіз таких доказів.

Враховуючи наведене, суд погоджується з тим, що вказана постанова підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, оскільки в основу прийняття рішення про закриття поклав лише свої припущення, при цьому навівши у постанові зміст лише показань ОСОБА_6 , не допитав самих заявників.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної, необґрунтованої та передчасної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу заявника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , - задовольнити.

Скасувати постанову від 03 вересня 2019 року слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000798 від 04.06.2019 року, на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя