Справа № 752/879/19
Провадження №: 1-кп/752/1828/19
ВИРОК
31.10.2019 рокум. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
з участю сторін кримінального провадження
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
11.05.2014 року о 06 год.35 хв., у ОСОБА_3 на платформі станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» при поверхневому огляді працівниками поліції, було вилучено із лівої внутрішньої кишені куртки контактну клинкову холодну зброю колючої дії кортик, який останній носив при собі без передбаченого законом дозволу. Даний вид зброї він отримав у невстановлений досудовим розслідуванням час, за адресою свого проживання від свого діда, ОСОБА_5 , кортик, з метою власного використання, без дозволу на носіння.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно йому дідусь дозволяв користуватися та брати кортик, який він без дозволу законного тримав у себе.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочину повністю доведена у судовому засіданні.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_3 , який характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`тсот десять) гривень.
Процесуальні витрати в сумі 393 гривень 12 копійок - вартість трасо логічної експертизи №363 від 23.05.2014 року, проведеної НДЕКЦ при ГУМВС України на ПЗЗ- стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1