Справа № 743/824/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/791/19
Категорія - ч. 2 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 1 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2019 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Замглай, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4), раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн.

Цивільний позов прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 в інтересах держави в особі Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої незаконним зайняттям рибним добувним промислом задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 в дохід місцевого бюджету Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконним зайняттям рибним добувним промислом в розмірі 7 429 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судової електротехнічної експертизи в сумі 11 440.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок щодо нього і закрити кримінальне провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, при ухваленні вироку не було взято до уваги докази та показання свідка ОСОБА_12 , який підтвердив його показання, що він брав човна у вказаного свідка з метою пошуку власного, який зник. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було враховано його показання, що він не займався незаконним виловом риби, а його було зупинено коли він повертався додому і, окрім велосипеду він не мав жодних речей. Обвинувачений також стверджує, що йому не відомо кому належить риба та незаконне знаряддя для вилову риби, які було надано працівниками природоохоронного патруля.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим слідством час, 29 вересня 2017 року, прибув до озера поблизу смт. Замглай Замглайської селищної ради Ріпкинського району, Чернігівської області, де, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, в порушення п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 року і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 року, рухаючись по воді озера на металевому саморобному човні, займався незаконним рибним добувним промислом способом масового знищення, а саме із застосуванням електроструму - підсакою з дротами підключеною до перетворювачу струму, який був підключений до акумуляторної батареї, що складається з дванадцяти акумуляторів з`єднаних між собою за допомогою металевих перемичок, шляхом впливу електричного поля на поведінку риби у водному просторі, при цьому, виловивши риби різних видів, а саме: карась сріблястий 131 шт. вартістю 17 грн за одну на загальну суму 2 227 грн, лин 5 шт. вартістю 119 грн за одну на загальну суму 595 грн, окунь 5 шт. вартістю 17 грн за одну на загальну суму 85 грн, плітка 34 шт. вартістю 85 грн за одну на загальну суму 2 890 грн, щука 5 шт. вартістю 340 грн за одну на загальну суму 1700 грн, а всього на загальну суму 7 497 грн, що було обраховано відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. N 1209, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які висловилися на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та у відповідності до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини за ч. 2 ст. 249 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2495 КК України підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими у судовому засіданні доказами.

В суді першої інстанції та в ході апеляційного розгляду обвинувачений повністю заперечив факт незаконного зайняття рибним добувним промислом.

Позиція захисту зводилась до того, що обвинувачений того дня перебував на озері на човні знайомого з метою пошуку свого човна, і потім, коли він їхав на велосипеді, його зупинив природоохоронний патруль, який звинуватив його в незаконному вилові риби, а наявні в матеріалах кримінального провадження докази не доводять його вину.

Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо всі надані докази, прийшов до правильного висновку про неспроможність такої версії обвинуваченого та доведення в повному обсязі саме його вини в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що завдало істотної шкоди, вчиненому із застосуванням електроструму, оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину у вчиненому не визнав та пояснив, що у нього вкрали його саморобний човен. З метою його відшукання, він, зранку 29 вересня 2017 року поїхав на озера поблизу смт. Замглай, взяв належний ОСОБА_12 човен і поплив по озерах попід берегами. Після чого причалив до берега, вийшов з човна, взяв власний велосипед, який залишив на березі та попрямував у напрямку смт. Замглай. На перехресті із кущів вискочило троє чоловіків, які вказали, що вони працівники рибінспекції, один з них показав посвідчення. Потім вони йому повідомили, що він ловив рибу, хоча на велосипеді нічого не було, з собою взяв лише светр;

- свідка ОСОБА_13 який пояснив, що він 29 вересня 2017 року з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 був учасником природоохоронного рейду Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області на озерах поблизу смт. Замглай Ріпкинського району. На озері, ними було виявлено сліди від човна, який вийшов на воду. При цьому, вони на протязі 5-6 годин здійснювали спостереження біля будівлі та на озері бачили візуально особу, яка на човні плаває по озеру та здійснює дії схожі на незаконний вилов риби, тому вони вирішили дочекатися останнього біля берега. Згодом побачили, що особа приплила на човні до берега і разом пішли до нього. У чоловіка в руках були сітки з рибою, підсака. В сумці був акумулятор, в сітці риба велика, а в сумці мілка риба;

- свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 29 вересня 2017 року з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 був учасником природоохоронного рейду Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області на озерах поблизу смт. Замглай Ріпкинського району. Виявивши на ґрунтовій дорозі слід вони пішли по ньому і він довів їх до озера, де біля старої насосної станції бачили особу, яка на човні плаває по озеру та здійснює дії схожі на незаконний вилов риби, тому вони вирішили дочекатися останнього біля берега. Потім, підійшовши до останнього, вони з`ясували наявність у ОСОБА_8 в руках сітки з рибою, підсаки, в сумці акумулятора;

- свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він 29 вересня 2017 року з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 був учасником природоохоронного рейду Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області на озерах поблизу смт. Замглай Ріпкинського району. На ґрунтовій дорозі вони побачили свіжий слід від велосипеда, який вів в бік озер, вони, залишивши автомобіль, пішли по сліду, який довів їх до озера, де біля старої насосної станції бачили особу, яка на човні плаває по озеру та здійснює дії схожі на незаконний вилов риби, тому вони вирішили дочекатися останнього біля берега. Дочекавшись власника велосипеду, вони вирішили припинити його протиправну діяльність. Підійшовши до останнього, вони з`ясували наявність у ОСОБА_8 в руках сітки з рибою, підсаки, в сумці акумулятора, в сітці риби велика, в сумці мілкої риби.

Судом першої інстанції були належним чином оцінені показання свідка ОСОБА_12 та обґрунтовано визнані такими, що не містять інформації про обставини, які підлягають доказуванню, оскільки безпосереднім свідком подій він не був, показаннями вказаного свідка лише підтверджують належність йому човна, який ОСОБА_8 використовував для рибальства, при цьому, він не був очевидцем подій. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів та вважає доводи апеляційної скарги щодо неврахування показань вказаного свідка необґрунтованими.

Разом з тим, підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а також приведені до присяги, у суду не було, переконливих підстав для обмови обвинуваченого в апеляційній скарзі не наведено.

Показання вказаних свідків суд першої інстанції оцінив належним чином, визнавши їх обґрунтованими, оскільки вони переконливо повідомили про обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення, також, повністю узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, зокрема, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 є аналогічним наданими свідками в ході проведення слідчих експериментів з вказаними свідками 31 березня 2019 року.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП від 29 вересня 2017 року, який складений відносно ОСОБА_8 ;

- описі об`єктів лову (добування), вилучених у ОСОБА_8 від 29 вересня 2017 року,

- описі-оцінці знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у ОСОБА_8 від 29 вересня 2017 року;

- приймальному акті № 0354, накладній № 260 від 29 вересня 2017 року згідно яких вилучені у ОСОБА_8 знарядь вчинення вказаного правопорушення акумулятора, підсаки з дротами, перетворювача струму, риби цінних порід, а саме: карась сріблястий 131 шт., лин 5 шт., окунь 5 шт., плітка 34 шт., щука 5 шт., передані Управлінню Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області.

- накладній № 0141 від 02 жовтня 2017 року та Договорі № Г-66 від 23 траувня 2017 року купівлі-продажу згідно яких підтверджується реалізація вказаної риби Управлінням Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

- розрахунку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів, складеним Управлінням Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області, у відповідності до такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. N 1209 підтверджено вартість 131 шт. карася сріблястого 2 227 грн, 5 шт. лина 595 грн, 5 шт. окуня 85 грн, 34 шт. плітки - 2 890 грн, 5 шт. щуки - 1700 грн, а всього на загальну суму 7 497 грн.

- листах Управлінням Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області від 04 жовтня 2017 року № 46.4-29/ 54-17, від 15 січня 2018 року № 46.4-29/34-18 згідно яких завдана істотна шкода рибному господарству України виловом риби 29 вересня 2017 року в озері поблизу смт. Замглай Ріпкинського району. Також зазначено, що, за Біологічним обґрунтуванням кількісних показників визначення істотної шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок зайняття незаконним рибним промислом Інституту рибного господарства України для Київського водосховища, велика кількість риби вважається в тому випадку, коли збитки складають 236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 4 012 грн.

- протоколі огляду предмета від 17 січня 2017 року згідно якого слідчим, в присутності понятих, вилучено з приміщення Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Київське шосе, 1-а) акумулятор, підсаку з дротами, перетворювач струму;

- висновку судової електротехнічної експертизи № 18196/18-46 від 12 вересня 2018 року згідно якого представлені на експертизу предмети (перетворювач струму, підсака на держаку з дротами та акумуляторна батарея) можуть бути одним цілим пристроєм, якщо з`єднати наявні роз`їми в перелічених об`єктах і враховуючи їх технічний стан, вони можуть бути використані, в якості обладнання, яке у водному середовищі можуть створювати електричне поле за допомогою якого може відбуватись електричний вплив на екосистему водного середовища; вони знаходиться у працездатному стані і придатні впливати за допомогою електричного поля на поведінку мешканців екосистеми водного середовища; надана на дослідження вилучена 17 січня 2018 року нікель-метал-гідридна акумуляторна батарея знаходилась без підзарядки протягом 11 місяців, а тому більшість акумуляторів цієї батареї внаслідок саморозряду вийшли з ладу і є непрацездатною; станом на 29 вересня 2017 року надані на дослідження предмети (перетворювач струму, підсака на держаку з дротами та акумуляторна батарея), окрім акумуляторної батареї знаходились в працездатному стані; даний пристрій може працювати від стаціонарного або переносного блоку живлення номінальною постійною напругою 12 В; надані на дослідження вилучені предмети (перетворювач струму та підсака на держаку з дротами) на час вилучення 17 січня 2018 року з урахуванням природного саморозряду цілком могли перебувати в працездатному стані; на час проведення експертних досліджень внаслідок значного саморозряду окремих акумуляторів акумуляторної батареї, вона знаходиться в непрацездатному стані; під час роботи наданий перетворювач струму виробляє однополярні імпульси амплітудою близько 500 В з переднім крутим фронтом та заднім пологим фронтом схилів і частотою їх слідування від 71 до 77 Гц; наданий перетворювач струму може використовуватися з підсакою на держаку з дротами, в якості знаряддя впливу за допомогою електричного поля на поведінку екосистеми у водному середовищі; надані на дослідження предмети (перетворювач струму з акумуляторною батареєю та підсака на держаку з дротами) можуть застосовуватися як одне ціле, акумуляторна батарея, враховуючи її технічний стан на час проведення досліджень не може бути використана в якості джерела живлення постійного струму та можуть бути використані в якості знаряддя впливу за допомогою електричного поля на поведінку екосистеми у водному середовищі.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що визнаючи ОСОБА_8 виннним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції врахував лише показання свідків обвинувачення і не взяв до уваги докази, що їх спростовують.

Так, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали суду повністю логічні та змістовні пояснення з приводу обставин вчинення злочину, їх показання повністю узгоджуються між собою та іншими дослідженими доказами.

Крім того, з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції вірно та об`єктивно оцінивши всі докази, в тому числі і надані стороною захисту, прийшов до висновку про неспроможність позиції захисту та зазначив підстави, з яких він приймає до уваги докази сторони обвинувачення та відкидає докази захисту.

Колегія суддів вважає, що переконливих підстав для обмови вищезазначеними свідками обвинуваченого ОСОБА_8 останнім не наведено. Між тим щодо істотних обставин кримінального провадження показання вказаних свідків повністю узгоджуються, є логічними та послідовними, і на переконання колегії суддів, докладність змісту показань свідків, їх узгодженість в частині, що стосується істотних обставин події, а також відсутність у свідків підтверджених мотивів для обмови ОСОБА_8 повністю спростовує версію захисту з приводу неправдивості їх показань.

Судова колегія приходить до висновку, що така позиція є лише способом захисту обвинуваченого, його намаганням будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинення злочину.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що дії ОСОБА_8 судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 249 КК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушень, дані про особу обвинуваченого, що він до адміністративної відповідальності не притягувався, являється пенсіонером та має статус має статус громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4), а відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 249 КК України.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченої судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2019 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4