КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» в залі суду в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року,

за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ісайки, Богуславського р-ну, Київської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації та проживання , раніше судимий:

- 6 березня 2000 року вироком Бородянського районного суду Київської обл. за ч. 1 ст. 81, ст. 89, ч. 2 ст. 140, ст.17 ч. 2 ст. 140, ст. 17 ч. 3 ст. 140 КК України (1960року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 15 вересня 2005 року вироком Ірпінського міського суду Київської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

- 12 березня 2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18 квітня 2016 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 297, ст. 75 КК України до покарання у виді 5 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в прохальній частині якої заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді,
- пояснення обвинуваченого, який просив поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду, обґрунтовуючи під час судового засідання поважність причини пропуску такого строку тим, що протягом 3 місяців перебував на стаціонарному лікуванні в медичній частині СІЗО;
- прокурора, яка просила відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів на підтвердження вказаних обвинуваченим обставин,
- дослідивши матеріали кримінального провадження та відомості, викладені у листі Київської міської медичної частини Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Частиною 2 ст. 113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження 18 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено вироку відносно ОСОБА_5 , яким останнього визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за вказаним злочином та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

У зазначеному вироку роз`яснено порядок та строки його оскарження (ас. 64).

В цей же день копію вироку вручено всім учасникам судового розгляду, в т.ч. й обвинуваченому (ас. 66).

21 травня 2019 року вирок Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_5 набрав законної сили та 30 липня 2019 року звернутий до виконання (ас. 69).

З клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку та апеляційною скаргою ОСОБА_5 звернувся тільки 22 серпня 2019 року, тобто, більше, ніж через 4 місяці, після вручення йому копії вироку (ас. 72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не вказав будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку. В суді апеляційної інстанції останній заявив про те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки протягом 3 місяців він перебував на лікуванні в медичній частині СІЗО, у зв`язку з чим був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу своєчасно.
Разом з тим, згідно з інформацією, викладеною у листі Київської міської медичної частини Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області від 8 жовтня 2019 року на запит апеляційного суду, ОСОБА_5 , прибув до Київського слідчого ізолятора 22 лютого 2019 року. По прибутті оглянутий черговим медичним персоналом. За даними первинного огляду даних про гостру соматичну патологію не виявлено. За час перебування в установі 20 травня 2019 року обстежений рентгенологічно, лабораторно та консультований лікарем-фтізіатром. Діагноз: ЗЗТБ верхньої частки правої легені у вигляді щільних вогнищ та фіброзу. Категорія 5.1 тубобліку. Лікування не потребує. На стаціонарному лікуванні в умовах Київської міської медичної частини не перебував. Стан здоров`я ОСОБА_5 на даний час задовільний.

Вказаними даними спростовуються твердження обвинуваченого в суді апеляційної інстанції про перебування його протягом тривалого часу на лікуванні в умовах СІЗО, що, відповідно до пояснень останнього, позбавило його можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження протягом такого тривалого часу ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції не надав і не повідомив.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку щодо нього, колегія суддів доходить висновку, що будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироком суду обвинуваченим не наведено, а відтак клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року, є необґрунтованим та до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 399 КПК Україниапеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 376, 117, 399 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3