Справа № 171/2448/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0001106 від 29.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.07.2014 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;
- 30.10.2018 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сергіївка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.10.2018, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 проходили біля автомобільного мосту котрий розташований поблизу вул. Локомотивна в м. Апостолове Дніпропетровської області, де помітили ОСОБА_4 , який йшов попереду них. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 перебуваючи на автомобільному мосту поблизу вул. Локомотивна в м. Апостолове Дніпропетровської області підійшли до потерпілого ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_8 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов ззаду ОСОБА_4 та схопив рукою в області шиї останнього, після чого шляхом ривку вихопив з рук ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03», чорного кольору, вартістю 528 гривень та наніс один удар кулаком руки в область обличча ОСОБА_4 . ОСОБА_9 в цей час на відстані приблизно 10-15 метрів спостерігав за діями ОСОБА_8 та слідкував що б їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 528 гривень.

Крім того, 28.10.2018, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 проходили біля стадіону «Локомотив» котрий розташований по вул. Вокзальна в м. Апостолове Дніпропетровської області, де помітили неповнолітнього ОСОБА_5 , який сидів навприсідки біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 та тримав у руках мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , винник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи біля будинку № 1Б по вул. Вокзальна в м. Апостолове Дніпропетровської області, підійшли до потерпілого ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_9 наніс один удар ногою в область обличча останнього від чого ОСОБА_5 впав на землю, виронивши з рук свій мобільний телефон. В цей момент ОСОБА_8 повторно, умисно, продовжуючи єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та характер своїх дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою із ОСОБА_10 підняв мобільний телефон марки «Асістент АС-501», чорного кольору, вартістю 1 709 гривень 05 копійок, який належить ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1 709 гривень 05 копійок.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також, 12.10.2018, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 проходили біля автомобільного мосту котрий розташований поблизу вул. Локомотивна в м. Апостолове Дніпропетровської області, де помітили ОСОБА_4 , який йшов попереду них. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , винник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 перебуваючи на автомобільному мосту поблизу вул. Локомотивна в м. Апостолове Дніпропетровської області підійшли до потерпілого ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_8 підійшов ззаду ОСОБА_4 та схопив рукою в області шиї останнього, після чого шляхом ривку вихопив з рук ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03», чорного кольору, вартістю 528 гривень та наніс один удар кулаком руки в область обличча ОСОБА_4 , а ОСОБА_9 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в цей час на відстані приблизно 10-15 метрів спостерігав за діями ОСОБА_8 та слідкував що б їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 528 гривень.

Крім того, 28.10.2018, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 проходили біля стадіону «Локомотив» котрий розташований по вул. Вокзальна в м. Апостолове Дніпропетровської області, де помітили неповнолітнього ОСОБА_5 , який сидів навприсідки біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 та тримав у руках мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , винник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку № 1Б по вул. Вокзальна в м. Апостолове Дніпропетровської області, повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підійшли спереду до ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_9 наніс один удар ногою в область обличчя останнього від чого ОСОБА_5 впав на землю, виронивши з рук свій мобільний телефон. В цей момент ОСОБА_8 підняв із землі мобільний телефон марки «Асістент АС-501», чорного кольору, вартістю 1 709 гривень 05 копійок, який належить ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1 709 гривень 05 копійок.

Умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не оспорював ті факти котрі викладені в обвинувальному акті, та пояснив, якого числа він не пам`ятає у 2018 році йому зателефонував ОСОБА_12 та попросив допомогти донести речі. Зустрілись в м. Апостолове біля мосту де побачили ОСОБА_13 який йшов попереду них, наздогнавши він повалив його на землю та забрав мобільний телефон, в подальшому коли спустилися з мосту даний мобільний телефон викинув в кущі.

Крім того, якого числа він не пам`ятає в вечорі проходячи разом з ОСОБА_9 повз стадіону «Локомотив» що в м. Апостолове побачили ОСОБА_14 який зайшов у двір п`ятиповерхового будинку, де біля під`їзду цього будинку ОСОБА_15 сидів наприсідки та грав у мобільний телефон. До нього підійшов ОСОБА_16 та вдарив ногою в область обличчя, в наслідок чого ОСОБА_15 впав на землю, виронивши з рук свій мобільний телефон, який він підняв та залишив в себе. Шкода потерпілим відшкодована в повному обсязі, попросив вибачення в них.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не оспорював ті факти котрі викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що у 2018 році число та місяць не пам`ятає в вечорі він разом з ОСОБА_17 йшли з вокзалу додому. Проходячи повз стадіону «Локомотив» в м. Апостолове зайшли у двір п`ятиповерхового будинку, де на бордюрі сидів раніше йому не знайомий потерпілий ОСОБА_15 , підійшовши до нього він вдарив його ногою в область обличчя, після удару ОСОБА_18 відхилився назад та впустив мобільний телефон, який забрав ОСОБА_19 , та вони пішли далі по своїм справам.

Також якого числа він не пам`ятає приїхав з м. Кривий Ріг від своєї бабусі, зателефонував ОСОБА_17 та попросив його допомогти донести додому продукти харчування. Проходячи по автомобільному мосту в м. Апостолове помітили ОСОБА_13 який йшов попереду, наздогнавши його ОСОБА_20 почав з ним розмовляти а він спостерігав за ними приблизно з п`ятнадцяти метрів та спостерігав щоб вони не були помічені сторонніми. Згодом до нього підійшов ОСОБА_21 , та повідомив що він у ОСОБА_13 забрав мобільний телефон, який залишив в себе. Матеріальну шкоду потерпілим відшкодовано в повному обсязі, попросив вибачення у потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в минулому році якого числа він не пам`ятає, на вулиці вже було темно, проводжав свою дівчину додому, зі сторони стадіону «Локомотив» за ними йшли два хлопця. Коли дівчина зайшла до під`їзду він присів на каналізаційний люк та почав гратися в свій мобільний телефон. Але через декілька секунд йому в обличчя прийшовся удар, який наніс обвинувачений ОСОБА_16 , від якого він втратив орієнтацію та впав на землю, побачивши що один з хлопців це був ОСОБА_17 підняв мобільний телефон та забрав його з собою. Потім він викликав поліцію яка склала протокол. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному об`ємі, претензій до обвинувачених в нього не має, обвинувачені попросили перед ним вибачення, та просив суд призначити покарання обвинуваченим не суворе.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні надав наступні пояснення, він на автомобільному мосту який розташований в м. Апостолове розмовляв по мобільному телефону позаду нього йшли два невідомі раніше йому хлопця. Наздогнавши його один із хлопців яким виявився обвинувачений ОСОБА_17 підійшовши ззаду схопив його рукою в області шиї та наніс йому удар, потім розжав його руку та забрав мобільний телефон. Шкоду відшкодовано в повному обсязі, просить призначити покарання обвинувачений не суворе. Обвинувачені вибачились перед ним.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні ОСОБА_8 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, які згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, те, що він раніше судимий, враховує, що збитки завдані кримінальними правопорушеннями потерпілим відшкодовані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчиненого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При призначенні ОСОБА_9 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, те, що він раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків та відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду в повному обсязі і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Призначення таких покарань буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Керуючись ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання час досудового тримання під вартою з 15.11.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто з моменту його фактичного затримання.

Визнати винуватим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Aciстент АС-501» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 залишити власнику за належністю, ДВД-диск із відеозаписом проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1