печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС» про скасування арешту накладеного, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2018, у кримінальному провадженні № 000489, на майно,-

ВСТАНОВИВ:
09.04.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС», яке передано слідчому судді ОСОБА_1 15.04.2019, про скасування арешту накладеного, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2018, у кримінальному провадженні № 000489, на майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
У судове засідання представник заявника не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви або клопотання не надходили до суду.
Слідчий/прокурор за клопотанням якого накладався арешт, та який проводить досудове розслідування у судове засідання не з`явився. Слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність та просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на його безпідставність та невідповідність фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Вивчивши клопотання, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000479 від 24.12.2012 за фактом розтрати службовими особами ПАТ «УКРСОЦБАНК» та юристами ТОВ «ЮК Алєксєєв, Боярчуков та партнери» на підставі винесених у 2012 році Господарським судом міста Києва судових рішень заставного майна по заниженій вартості на користь ТОВ «МЮК «КРАТОС» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України..
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/12852/18-к від 13.03.2018 накладено арешт на офісний комплекс, загальною площею 1471,2 кв.м., розташований в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, який зареєстрований на праві власності за ТОВ «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС» () шляхом заборони розпорядження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, погодився з доводами слідчого, задовольнивши його.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністратив не правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, заявник будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, не з`явився у судове засідання, клопотання не підтримав, про причини неявки не повідомив суд, клопотання або заяви не надходили, в противагу якому стороною обвинувачення надано докази в обґрунтування необхідності продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно заявника.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 138, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС» про скасування арешту накладеного, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2018, у кримінальному провадженні № 000489, на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1