У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4314/19

№ 1-кс/183/1709/19

12 липня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого,маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 2015 року народження, ОСОБА_6 2018 року народження, працюючого менеджером фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_9 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський», та яке знаходиться за адресою: вул. Козинця, 81 в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області. Після чого, 11 липня 2019 року приблизно о 02 год. 25 хв., ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі «Lexus GX 470» номерний знак НОМЕР_1 , прибули до приміщення ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський», розташований за адресою: вул. Козинця,81 с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_4 та ОСОБА_11 згідно єдиного умислу, залишилися поблизу автомобілю та у випадку якщо їх дії стануть явними для очевидців події, подати ОСОБА_10 голосом сигнал тривоги, а ОСОБА_10 за допомогою драбини піднявся на другий поверх приміщення, металевим предметом пошкодив вікно та проник у приміщення кабінету бухгалтерії, звідки викрав майно ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський». В цей момент дії ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побачив охоронець ОСОБА_12 , який розуміючи їх злочинні наміри, намагався затримати останніх.
ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розуміючи, що їх дії стали очевидними для оточуючих, бажаючи довести свій злочин до кінця, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, утримуючи при собі майно, яке належить ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський», втекли з місця вчинення злочину, спричинивши ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» матеріальний збиток.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому, ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_8 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, вказав, що не має сенсу вчиняти злочин. Його затримали на його ж автомобілі разом зі ОСОБА_10 . Він злочину не вчиняв. Щодо запобіжного заходу то він буде з`являтися до слідчого, наміру переховуватися не має. Працює, отримує заробітну плату.

Захисник ОСОБА_9 , вказала, що ОСОБА_4 дійсно затримали зі ОСОБА_10 . Вважає підозру не обґрунтованою. Допити свідків не обґрунтовують участь ОСОБА_4 у скоєнні грабежі. Свідок лише бачив здалеку осіб, що викрадали майно. Дані для підозри не достатні, ризики прокурором не доведені, не обґрунтовано можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Але просить суд врахувати при застосуванні запобіжного заходу соціальний стан ОСОБА_4 та відповідно до ст. 182 КПК України визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризиків є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.

Судом встановлено, що 11 липня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також усвідомлює, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачена реальна міра покарання. Враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, підозру у вчиненні злочину (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, тяжкість можливого покарання за вчинені злочини до восьми років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заперечення захисника ОСОБА_9 щодо необґрунтованості підозри у зв`язку з відсутністю необхідних доказів та необхідних даних для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, а тому і відсутності підстав обрання запобіжного заходу, суд вважає позицією сторони захисту, обраною відповідно до передбаченого права на захист. Така позиція спростовується судом на підставі досліджених матеріалів доданих до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема показаннями свідка-очевидця ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події та затриманого автомобіля, пред`явленням для впізнання свідку ОСОБА_12 фотографій серед яких він впізнав ОСОБА_4 як одного з трьох нападників.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

В своєму рішенні «Летельє Шпроти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 802800 грн. (400х2007 грн. = 802800 грн.) що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, який працює, має кошти на утримання, членів сім`ї, користується автомобілем високого класу на утримання якого також має кошти, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного, зухвалості кримінального правопорушення вчиненого вночі, групою осіб, відкрито, у вчиненні якого він зараз підозрюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до09 вересня 2019 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 802800 грн. (400х2007 грн. = 802800 грн.)

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1