№ 336/4469/18
пр. № 1-кп/336/405/2019
УХВАЛА
Іменем України
20 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, освіта вища, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31.07.2016 року о 22.35 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes-BENZ 112 CDI (Vito)», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул.. Магістральної, зі сторони вул. Карпенка-Карого в напрямку вул. автодороги Харків-Сімферополь в м. Запоріжжі, зі швидкістю не менше ніж 67,6 км/год., яка перевищує максимальну допустиму швидкість в населеному пункті.
В цей час в районі зупинки громадського транспорту «Заводоуправління», на проїжджу частину вул.. Магістральної в недозволеному для цього місці, вийшла пішохід ОСОБА_6 , яка почала перетинати проїжджу частину зліва-направо по ходу руху автомобіля «Mercedes-BENZ 112 CDI (Vito)».
Під час руху по вищевказаній вулиці водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по проїжджій частині, а також технічну можливість уникнути на неї наїзду шляхом зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, належних заходів не вжив та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 12.3, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2011 року, відповідно до яких:
- п.12.3 ПДР України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
- п.12.4 ПДР України «В населених пунктах руху транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год».
- п.12.9 ПДР України «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки відповідно до пунктів «і» пункту 30.3 цих Правил.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме: закриті переломи хрестця, лонних і лівої сідаліщної кісток, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя, але спричинили за собою довготривалий розлад здоров`я, більш як 21 день.
Закритий внутрішньо суглобний осколковий перелом проксимального мета епіфіза правої великогомілкової кістки з проходженням лінії перелому через медіальний мищелок і міжмищелкове піднесення, закритий осколковий перелом голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів у ОСОБА_6 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, не безпечні для життя, але спричинивши за собою довготривалий розлад здоров`я, більш як 21 день.
Струс головного мозку, рана в ділянці правої брови, забій м`яких тканин в лівій тьмяно потиличній ділянці у ОСОБА_8 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Набряк м`яких тканин в ділянці правого колінного суглобу, садна в ділянці кінцівок у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку зі закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання свого захисника, вказуючи, що вину у скоєнні злочину визнає, підстави та наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючої обставини розуміє.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 .
Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття провадження з зазначеної підстави.
Суд, вислухавши думку, прокурора, обвинуваченого та потерпілої, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки уразі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).
ОСОБА_4 скоїв злочин, який відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки уразі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - липень 2016 року і ця обставина сторонами не заперечується.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким він обвинувачується є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, ОСОБА_4 є раніше не судимим, суд приходить до переконання, що клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.
За відсутності відомостей про наявність речових доказів у кримінальному провадженні, доля яких має бути вирішена, судом таке питання не вирішується.
Керуючись ст.ст. 284,288,369-372 КПК України, ст.49 КК України, -
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_1