Провадження № 1-кп/331/456/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення судового розгляду

«15» жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000799 від 15.05.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької місцевої прокуратури № 1 надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_6 .

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Обвинувачений та його захисник не заперечують проти призначення судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та провести підготовку до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав, для закриття провадження, передбачених п. п. 4-8, 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, ч. 2 ст. 284 КПК України або для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Судовий розгляд проводити за участі прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання у нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, є ризики, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність, оскільки останній має ряд судимостей, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, тому вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор нічим не підтверджені та не обґрунтовані. Обвинувачений, в ході розгляду даного кримінального провадження, не порушував застосований до нього раніше запобіжний захід, жодного разу не допускав неявок в судове засідання, а з моменту повідомлення йому про підозру не вчинив нового злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, має стабільне джерело доходу, працюючи на підприємстві вантажником, не має наміру переховуватись від суду, а наявність у останнього судимостей не може бути єдиною підставою для обрання такого виду запобіжного заходу. На підставі викладеного, просила суд в задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та додав, що заборона покидати місце проживання у нічний час доби може призвести до втрати ним заробітку, і як наслідок, погіршення матеріального стану родини, оскільки він працює на підприємстві, де виходить на роботу також і у нічну зміну, яка оплачується вище, ніж денна зміна.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2019 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Строк дії вказаної ухвали закінчився 17.07.2019 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому наявні ризики того, що обвинувачений раніше судимий, перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України прокурор, як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій обвинуваченого, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від суду та може продовжити вчиняти нові злочини, спростовуються, тим, що з моменту надходження даного обвинувального акту до суду та до теперішнього часу обвинувачений нового злочину не вчинив, в судові засідання на виклики суду з`являється завжди своєчасно, а наявність у обвинуваченого судимостей, не може бути єдиною підставою для обрання запропонованого прокурором запобіжного заходу.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, суд приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до обвинуваченого може бути особисте зобов`язання із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що при проведенні підготовчого судового засідання судом встановлено достатньо підстав для розгляду провадження в судовому засіданні, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 315, 316, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000799 від 15.05.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України на 25 жовтня 2019 року на 13 годину 00 хвилин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Судовий розгляд провадити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 .

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно обвинуваченогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за першим викликом;

- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали суду доручити прокурору Запорізької місцевої прокуратори № 1 ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1