Ухвала

10 липня 2019 року

м. Київ
справа № 728/1610/17

провадження № 51-3395ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2, ч. 3, ч. 4 цієї статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте скаржник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку.
Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 412-414, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Крім того, за змістом скарги у ній захисник ОСОБА_4 по суті аналізує фактичні обставини кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. У зв`язку з цим захиснику необхідно аргументовано викласти свої доводи виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, передбачених КПК.

Крім того касаційна скарга містить протиріччя. Так захисник неодноразово посилається на недотримання вимог закону при постановленні вироку апеляційним судом, однак до касаційної скарги додано вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, а вирок апеляційного суду не додано. У зв`язку з цим захиснику необхідно визначитися, яке судове рішення він оскаржує, усунути протиріччя та обґрунтувати свої доводи з урахуванням судових рішень, які він оскаржує.

Також захисник у касаційній скарзі посилається на численні рішення Європейського суду з прав людини в конкретних справах, однак не обґрунтовує як ці рішення впливають на законність ухвалених судових рішень відносно засудженого ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи та усунути протиріччя в касаційній скарзі.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Згідно ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додають оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу.
Захисник ОСОБА_4 на підтвердження своїх повноважень додав ордер про надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2019 року № 1000370, виданий на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 11 червня 2017 року № 025-0000899, де вказаного, що доручення діє протягом строку затримання та/або тримання особи під вартою.
В той же час з долученої до касаційної скарги копії вироку вбачається, що 11 червня 2017 року засуджений ОСОБА_5 дійсно був затриманий та перебував під вартою деякий період часу, однак на момент ухвалення вироку Бахмацьким районним судом Чернігівської області до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який і був залишений останньому при ухваленні вироку до набрання ним законної сили. А відтак, доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 11 червня 2017 року № 025-0000899, яке долучено до скарги, та на підставі якого видано ордер про надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2019 року № 1000370, не підтверджує повноважень захисника ОСОБА_4 , оскільки, як вбачається зі змісту доручення, строк його дії закінчився одночасно із звільненням особи з-під варти.

Отже, в порушення вимог ст. 50, ч. 4 ст. 427 КПК, захисником ОСОБА_4 не додано до касаційної скарги належним чином оформлених документів, що підтверджують його повноваження представляти інтереси засудженого на стадії касаційного провадження, а тому захиснику ОСОБА_4 необхідно долучити оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Захиснику також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3