Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/486/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2019, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 21 вересня 2019 року включно.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2019, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України на 60 днів, а саме до 21 вересня 2019 року включно.
Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, що посягають на суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин, офіційно не працевлаштований, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, а тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню, зокрема здійснювати вплив на свідків, які залишились не допитані в ході судового розгляду.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу районного суду та постановити нову, якою обрати йому більш м?який запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що в судовому засіданні прокурором не надано доказів щодо ухилення обвинуваченого від суду, знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також докази щодо впливу на свідків та інших учасників процесу.
Також, районним судом не прийнято до уваги, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та до взяття під варту допомагав своєму батькові ОСОБА_9 , який є пенсіонером та інвалідом 2-ої групи.

Таким чином, на переконання обвинуваченого ухвала суду є необґрунтованою, а посилання суду на те, що до нього неможливо застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою є помилковим.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення умисних тяжкого та середньої тяжкості злочинів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, що вказує на високий ступінь суспільної небезпечності злочинів, які ставлятьсяОСОБА_6 у провину.
Також, районним судом враховано, що обвинувачений офіційно не працює, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має.
З урахуванням наведеного, а також того, що і на даний час продовжують існувати ризики, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та перешкоджати судовому провадженню, та приймаючи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 10 вересня 2019 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу та їм надана належна правова оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить висновку, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим ухвалу районного суду від 23.07.2019 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення,а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2019, якою ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 21 вересня 2019 року включно залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2