Справа № 940/1212/19
Провадження № 1-кп/364/130/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритих судових засіданнях у залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 21.08.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобачів Володарського району Київської області, громадянина України, тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, неодруженого, не утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р. за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 2 років позбавлення волі та звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р., яким його було засуджено за частиною другою статті 185 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнено на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинивши під час іспитового строку повторний умисний злочин за таких обставин.

Так, 21.08.2019 р. близько 20 год. у с. Черепинка Тетіївського району Київської області ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , та перебуваючи на території цього домоволодіння, переслідуючи мету повторного, незаконного заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що в замку запалення мопеда «Honda Dio» знаходиться ключ, завів цей мопед «Honda Dio», 2017 року випуску, без державного номерного знаку, що належить ОСОБА_6 , та поїхав з території зазначеного домоволодіння.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину кається.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що названого дня він ходив по рибу, побачив згаданий вище мопед у домоволодінні свого знайомого, сів покататися і поїхав у напряму с. Лобачів, там його було затримано, а мопед знайшли за зупинкою. Всіх деталей вчиненого він не пам`ятає, оскільки був сильно п`яний, випивши десь з 1 л горілки.

Обвинувачений також вказав на те, що шкодує і розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у судовому засіданні 21.10.2019 р. надав суду показання про те, що названого дня вони з дружиною приїхали додому, одразу нічого не помітили, а трохи пізніше в цей же день побачив, що нема мопеда. Стали шукати, викликали поліцію, з ними поїхали до с. Лобачів, згодом під вечір знайшли обвинуваченого і мопед. Також потерпілий вказав, що знає обвинуваченого з хорошої сторони, він деколи йому допомагав. Мопед потерпілому повернули, тож претензій до обвинуваченого він не має. Надалі в судове засідання 04.11.2019 р. потерпілий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, претензій не має (а.п. 81).

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим і потерпілим показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння ними змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, добровільності та щирості їх позицій.

Беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він і потерпілий правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 289 КК України.

При цьому кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 за кваліфікуючою ознакою повторності, суд бере до уваги згаданий вище вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р., яким його було засуджено за частиною другою статті 185 КК України, що складає повторність у розумінні пункту 2 примітки до статті 289 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Лобачів Володарського району Київської області (а.п. 67), проживав на час досудового розслідування в с. Слобода Кагарлицького району Київської області без реєстрації з братом і вітчимом (а.с. 62), за місцем проживання характеризується Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області як такий, що не працює, постійно вчиняє крадіжки, вживає спиртні напої (довідка-характеристика від 24.09.2019 р. № 02-44/33, а.п. 61), раніше неодноразово судимий (а.с. 65-66), востаннє вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р., що набрав законної сили 27.06.2019 р. (а.п. 71-72). Постановлений щодо обвинуваченого вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 25.09.2019 р. не набрав законної сили, оскільки згідно з повідомленням названого суду від 01.11.2019 р. цей вирок оскаржений в апеляційному порядку (а.п. 93).

До передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що ним самим стверджено в суді.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося в наданні обвинуваченим органу досудового розслідування та суду викривних показів щодо обставин вчинення ним злочину.

Матеріальної шкоди потерпілому не завдано, оскільки викрадений у потерпілого мопед вилучений та повернутий йому, претензій потерпілий не має, що ним стверджено в суді та про що зазначено в його письмовій заяві про подальший розгляд справи без його участі (а.п. 81).

Складення щодо обвинуваченого досудової доповіді судом не призначалося через передбачені частиною третьою статті 78 КК України наслідки вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставин, бере до уваги особу винного, який неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення злочинів проти власності, вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р. на підставі статті 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив умисний злочин, тому за таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого в умовах суспільства є неможливим. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.07.2018 р. у справі № 755/6254/17.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За роз`ясненням пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), при застосуванні правил статті 71 КК України слід враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Отже, за таких обставин, призначаючи покарання ОСОБА_4 та зважаючи на усе викладене, враховуючи позицію прокурора, висловлену в судовому засіданні, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому на підставі статті 71 КК України остаточного покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального строку, передбаченого санкцією частини другої статті 289 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за згаданим вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р., без конфіскації майна.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, зважаючи, що питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не порушувалося, беручи до уваги позицію прокурора, а також вид і міру призначеного покарання, тому суд за таких обставин вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 22.08.2019 р. (а.п. 44-46) та продовжений ухвалою Володарського районного суду Київської області від 16.10.2019 р. (а.п. 49-51), слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Визначаючи строк покарання обвинуваченому суд бере до уваги дату його затримання згідно із названою ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 22.08.2019 р., а саме: 21 год. 15 хв. 21.08.2019 р. (а.п. 44).

Матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення потерпілому згаданого мопеда «Honda Dio», цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за статтею 100 КПК України.

Керуючись частиною другою статті 289 КК України, статтями 100, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2019 р. остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня його затримання 21.08.2019 р., зарахувавши йому на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України в строк відбування покарання 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 22.08.2019 р. та продовжений ухвалою Володарського районного суду Київської області від 16.10.2019 р., залишити без змін у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 21.08.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, а саме: мопед марки «Хонда Діо», номер на двигуні НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити власникові.

Копії цього вироку суду негайно після його проголошення вручити прокуророві ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникові ОСОБА_5 , а також надіслати потерпілому ОСОБА_6 та до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1