ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/175/18 Номер провадження 11-кп/814/437/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
з участю:
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відео конференції з ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» кримінальне провадження №00000688, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 3 серпня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилів-Подільський, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою світою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого Гребінківським районним судом Полтавської області:

- 21.11.2017 року за ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України на 2 роки обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 11.06.2018 року за ст.ст. 185 ч. 1, 71, 72 КК України на 2 роки позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено:

- за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань приєднано невідбуте покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.06.2018 року, та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 05 березня 2018 року близько 12-20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з приміщенням магазину «Універсам Хвилинка», розташованого по вул. Магістральна,30, в м. Гребінка, Полтавської області, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «ROCKRIDER» чорного кольору, з вилкою білого кольору, вартістю 3450 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 06 березня 2018 року близько 15-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Маркетопт», розташованого по вул. Героїв України, 10-Б, в м. Гребінка, Полтавської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав пляшку настоянки «Ксента Абсента» об`ємом 0,5 л., вартістю 325 грн. 75 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму, однак, не довів злочин до кінці з причин, які не залежали від його волі.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду відносно нього змінити та пом`якшити покарання, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Необхідність призначення такого покарання обвинувачений обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, стан його здоров`я та відшкодування ним завданої шкоди.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу свого підзахисного, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденню чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, викладені у вироку суду відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість пом`якшення призначеного судом покарання за вчинення злочину проти власності є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 , який, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що визнав обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, вірно вказавши на рецидив злочину, як на обставину, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання.

На переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинене, в межах санкції, встановленого санкцією ч.2 ст.185 КК України з урахуванням правил призначення покарання за незакінчений злочин, за своїм видом та розміром є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання України, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 червня 2018 року у виді 2 років позбавлення волі. Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_8 фактично було змільшено лише на 1 місяць.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 3 серпня 2018 року відносно нього без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4