пр. № 1-кс/759/7497/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені 12.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007970 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

15.11.2019 р. Слідчий Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на на тимчасово вилучене майно, а саме: предмети, вилучені під час особистого обшуку, згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0007970, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У провадженні Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0007970, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 22.06.2012 Подільським РС м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі в 2014 році по відбутті строку покарання, а також будучи, по кримінальному провадженню № 0011514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2019, та обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 перебуває на розгляді в Дарницькому РС м. Києва, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин

Так, ОСОБА_5 12.11.2019, приблизно в 19.00 годин, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в житло в приміщення квартири АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 33767 грн.

пересвідчившись при цьому у відсутності мешканців зазначеної квартири, а також отримавши по телефону інформацію від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відсутність на прилеглій території перехожих, які могли спостерігати за його діями, ОСОБА_4 скориставшись принесеним заздалегідь невизначеним інструментом, шляхом віджиму відчинив металопластикове вікно даної квартири та проник до житла, звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме:

- годинник наручний чоловічий марки «ROMANSON», вартістю 3100 грн;

- ювелірні вироби із золота: жіночий браслет, вартістю 20000 грн; обручку, вартістю 5000 грн; сережки, вартістю 5000 грн;

- грошові кошти в сумі 2000 російських рублів, що згідно курсу валют, встановленого НБУ на 12.11.2019, становить 767 грн,

а всього майна на загальну суму 33767 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , приблизно в 19.00 годині, 12.11.2019 з місця вчинення злочину втекли, розділивши між собою викрадене та розпорядившись ним на власний розсуд, та завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду, на загальну суму 33767 грн.

12.11.2019, в 23.54 години, за підозрою у вчиненні даного злочину затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 13.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час затримання ОСОБА_4 та проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України, згідно протоколу в останнього було виявлено та вилучено: належний йому мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , які мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки відомості щодо місця перебування абонента НОМЕР_3 та мобільних терміналів ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , під час вчинення таємного викрадення майна з житла ОСОБА_9 , а також в період, що передував його вчиненню, та місця його знаходження на момент затримання ОСОБА_4 працівниками поліції, можуть бути надані операторами мобільного зв`язку.

Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що накладення арешту надасть можливість забезпечити належним чином досягнення позитивних результатів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені 12.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007970 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: предмети, вилучені під час особистого обшуку, згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0007970, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1