Кримінальне провадження № 194/1415/19
Номер провадження 1-кп/194/188/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2019 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження (№ 0000283) за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.10.1996 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочений строк виконання вироку на 2 роки;
- 17.03.1997 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 17.03.2001 року по відбуттю строку покарання;
- 10.10.2001 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 3 ст. 185, ст. 44, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 15.10.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 19 днів;
- 11.11.2005 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
- 08.04.2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 28.02.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 17.08.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 21.04.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 21.07.2010 року по відбуттю строку покарання;
- 14.05.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі 170000 грн.;
- 07.06.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 203-2, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до штрафу у розмірі 200000 грн. з конфіскацією ігрового обладнання;
- 22.11.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 місяця арешту, звільненого 09.02.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 29.11.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 05.12.2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 10.09.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 28.05.2019 року приблизно о 10-00 годині, знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , маючи корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом викрадення чужого майна, зловживаючи довірою, попросив у раніше йому знайомої ОСОБА_5 надати йому пилосос для проведення прибирання, що належить останній, достовірно знаючи, що отримавши пилосос він повертати його не буде, а має мету заволодіти ним, умисно, повторно схилив ОСОБА_5 до того, щоб вона, будучи помилково впевненою у правильності та сумлінності дій ОСОБА_3 , добровільно передала йому свій пилосос марки «Samsung» модель «VС-5853», вартістю 666,67 грн.
ОСОБА_3 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв майнову шкоду ОСОБА_5 на суму 666,67 грн..
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та пояснив у судовому засіданні, що дійсно 28.05.2019 року приблизно о 10-00 годині, знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , попросив у знайомої ОСОБА_5 надати йому пилосос для прибирання, яка йому передала добровільно свій пилосос, а він взявши у ОСОБА_5 пилосос розпорядився на власний розсуд. З переліком та вартістю викраденого майна згоден. Він розуміє наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та наполягає на її застосуванні. У скоєному розкаявся, шкоду відшкодував в повному обсязі, просив суворо не карати.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 23.03.2019 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади викликані поєднаним вживанням канабіоідів та психостимуляторів з шкідливими наслідками, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, особи обвинуваченого, який не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, суд вважає, що обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив в період умовно-дострокового звільнення кримінальне правопорушення проти власності, а тому суд призначає покарання ОСОБА_3 у межах санкції обвинувачення із застосуванням положень ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після винесення вироку Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 05.12.2013 року в період умовно-дострокового звільнення, тому суд призначає остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2013 року.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, якою передбачено прийняття рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним чинності належить обрати у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати ОДИН місяць невідбутої частини покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2013 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік ОДИН місяць.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави (одержувач платежу: УК у Чечелівському районі м. Дніпра/24060300; номер рахунку: 4008; МФО 899998, , найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 24060300, призначення платежу: за експертизу № 43/12.1/489 від 10.07.2019 року) у розмірі 628,04 грн..
Речовий доказ - пилосос марки «Самсунг» модель «VС-5853», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути законному володільцеві ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1