Єдиний унікальний номер 185/3364/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000583 від 15.03.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.06.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на1 рік;

-11.04.2012 року Павлоградським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців до вироку від 03.06.2011 року. Покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09.03.2019 року, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , де вони разом вживали спиртні надої. Після розлиття спиртних напоїв із ОСОБА_5 , а саме близько 02.00 годин, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне, таємне, викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 після вживання спиртних напоїв ліг спати та за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є ніким не помічені, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрав зі столу зальної кімнати мобільний телефон марки «Хіаоті redmi note 5 black 3/32», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3800,00 гривень.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним за своїм розсудом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 09.03.2019 року, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , вживали разом спиртні напої, та о 02.00 год., коли ОСОБА_5 ліг спати, він викрав зі столу мобільний телефон. У скоєному він щиро кається, та шкоду відшкодовано потерпілому.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характерезується негативно, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі, шкоду відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який він вчинив, відноситься до злочину середньої тяжкості, тяжких наслідків не настало, викрадене майно повернуто потерпілому, тому суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 572 (пятьсот сімдесят дві) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Хіаоті redmi note 5 black 3/32», з сім карткою «МТС», передані на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 572 (пятьсот сімдесят дві) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .