Провадження № 11-кп/824/2725/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (девять) років.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за наступних обставин.
09 липня 2018 року близько 20 години ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 з метою з`ясування відносин з ОСОБА_10 знаходячись за місцем проживання останнього, в будинку АДРЕСА_2 , на східцевому майданчику третього поверху під`їзду № 2, з метою демонстрації своєї фізичної переваги та зверхності, ображаючи словесно ОСОБА_10 , почали наносити йому удари руками по тілу, в цей час, вказані події були припиненні особами, що проживають у вказаному будинку, внаслідок чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вийшли з під`їзду будинку.
Після чого, під час продовження конфлікту з ОСОБА_10 , перед вхідними дверима під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_6 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та бажаючи спричинити останньому фізичного болю, наніс один удар ножем, в задню частину стегна правої ноги ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 09 липня 2019 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 скасувати, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не в повній мірі врахував та зазначив у вироку обставини, які, як вважає захисник були встановлені під час судового розгляду, а саме, що потерпілий ОСОБА_10 двічі з ножем нападав на ОСОБА_6 , один раз в будинку, а другий раз на вулиці. При цьому, під час нападу на вулиці, ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_9 на якого біг з ножем ОСОБА_10 , а сам намагався забрати у останнього ніж, внаслідок чого між ними виникла боротьба в ході якої і отримав тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Зазначає, що конфлікт між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 з ОСОБА_9 виник на третьому поверсі будинку, а тілесні ушкодження ОСОБА_10 отримав на вулиці біля будинку. Також, захисник вважає, що судом було встановлено, що ніж знаходився у ОСОБА_10 , а у ОСОБА_11 ніж опинився під час боротьби, після того, як він забирав його у ОСОБА_10 , захищаючи себе і ОСОБА_9 .
Крім того, на думку захисника, судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_6 на захист, оскільки він приймав участь в судовому засіданні, в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , проте суд не зазначив про це у вироку.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 121 КК України на ст.119 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ніж знаходився у потерпілого ОСОБА_10 , наміру наносити йому тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді нанесення ножових поранень в життєво важливі органи, він не мав, лише захищав себе. Вказує, що сплатив рідним ОСОБА_10 завдану моральну і матеріальну шкоду.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які підтримали подані ним апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 , за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.
Колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що наміру наносити ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, він не мав, а лише захищав себе.
Суд першої інстанції в процесі розгляду кримінального провадження ретельно дослідив і дав належну оцінку доказам, які повністю підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника.
Так, свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду надав показання що, бачив, що у потерпілого ОСОБА_10 удар, спричинений ножем був в області ноги, при цьому ОСОБА_6 тримаючи ніж в руках, на його запитання навіщо він це зробив підтвердив, що по іншому провчити потерпілого було неможливо.
Потерпіла ОСОБА_12 під час судового розгляду надавала показання про те, що 09 липня 2019 року, після 19 год 30 хв. прибувши до будинку її сина ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 бачила, що весь підїзд був у крові, працівники міліції запропонували їй оглянути квартиру сина, яка була відчинена.
Свідок ОСОБА_13 під час судового розгляду надала показання про те, що 09 липня 2018 року у вечірній час їй зателефонувала сусідка, та повідомила, що її чоловік ОСОБА_10 лежить на коридорі порізаний, весь в крові, а квартира відкрита.
Експерт ОСОБА_14 , в своїх поясненнях в судовому засіданні зазначив, що тілесними ушкодженнями від яких настала смерть являється: колото-різана рана задньої поверхні правого стегна, від якої йде рановий канал ззаду наперед, знизу вгору та трохи справа наліво, які призвели до кровотечі та крововтрати. Смерть потерпілого могла настати за умов вказаних при проведенні слідчого експерименту з свідком ОСОБА_15 , за умов вказаних при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 смерть потерпілого настати не могла, у зв`язку з тим, що відображений ним механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не відповідає висновку судово-медичної експертизи.
Відповідно до відомостей, зафіксованих в протоколі огляду місця події від 10.07.2018 року, 10.07.2018 року період часу з 00 год. 10 хв. до 00 год. 30 хв. проведено огляд земельної ділянки розташована близько одного метра від металевих вхідних дверей в під`їзд № 2 буд. АДРЕСА_2 . На даній земельній ділянці під час огляду виявлено речовину бурого кольору зовні схожу на кров. Дані під час огляду сліди речовини бурого кольору зовні схожі на кров ведуть до під`їзду через вхідні двері під`їзду по східцях до ліфта на першому поверсі. Біля ліфта, на східцях які ведуть від ліфта з першого поверху на другий, також виявлено плями з речовиною бурого кольору зовні схожу на кров. Також на другому поверсі між ліфтом на квартирою АДРЕСА_4 на підлозі виявлено краплі речовини бурого кольору зовні схожі на кров (т.1 а.с.156-161)
Згідно даних, що містяться в протоколі огляду місця події від 11.07.2018 року, в приміщені Білоцерківської міської лікарні № 2, що розташована по вул. Семашко, 9, в м. Біла Церква Київської області, в приміщенні реанімації на металевих ложах виявлено труп ОСОБА_10 (т.1 а.с.164-167).
Згідно повідомлення КЗ КОР Київське обласне бюро судово-медичної експертизи від 11.07.2018 року причиною смерті ОСОБА_10 , 1977 року народження, є крововтрата, ушкодження стегнової артерії та внутрішньої стегнової вени справа, колото-різана рана правого стегна, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження насильницька (т.1 а.с.168).

Відповідно до відомостей, які містяться увисновку експертного дослідження № 315 від 19.09.2018 року, смерть ОСОБА_10 , 1977 року народження, настала від колото-різаної рани право стегна з ушкодженням стегнової артерії та внутрішньої стегнової вени справа та крововтратою. Знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження на правому стегні заподіянні гострим предметом, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. Крім ушкоджень, від яких настала смерть, виявленні рани на лобі зліва та на лівій щоці заподіяні тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я; всі інші ушкодження заподіянні тупими предметами і мають ознаки легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.169-171).
Згідно даних зафіксованих в протоколі огляду місця події від 10.07.2018 року, на відстані 7 м від будинку АДРЕСА_2 виявлено кухонний ніж із руків`ям чорного кольору із пластику, загальна довжина ножа близько 23 см., з гравіюванням «Vincent» (т.1 а.с.172-176)

Відповідно до відеозапису, що є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.07.2018, який було оглянуто судом першої інстанції, ОСОБА_6 під час експерименту показав, як наносив удари по тілу та голові ОСОБА_10 та як наніс удар ножем по задній частині правого стегна (т.1 а.с. 179-182), однак зазначений обвинуваченим механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, повністю спростовується показами допитаного під час судового розгляду справи експерта ОСОБА_14 .
Відповідно до відеозапису, що є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2018, який було оглянуто судом першої інстанції, свідок ОСОБА_9 вказав на обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 (т.1 а.с.194-197)
Згідно відомостей зафіксованих у висновку експерта № 413-315 від 19.09.2018 року, смерть ОСОБА_10 , 1977 року народження, настала від колото-різаної рани правого стегна з ушкодженням стегнової артерії та внутрішньої стегнової вени справа та крововтратою. Знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження на правому стегні заподіянні гострим предметом, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. Крім ушкоджень, від яких настала смерть, виявленні рани на лобі зліва та на лівій щоці заподіяні тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я; всі інші ушкодження заподіянні тупими предметами і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Згідно медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_10 відомо, що його смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 4 год. 30 хв. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш ніж вісім точок прикладання сили (т.1 а.с.202-203)
Відповідно до відомостей зафіксованих у висновку експерта № 448-315 від 19.09.2018 року, локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_10 дають змогу вважати, що всі вони не могли утворитися за обставин вказаних підозрюваним ОСОБА_6 у протоколі допиту від 10.07.2018 та у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 за його участі (т.1 а.с.207-208)
Згідно з даними, що містяться у висновку експерта № 449-315 від 19.09.2018 року, локалізація та характер ушкоджень виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 не виключає можливість їх виникнення при обставинах вказаних свідком ОСОБА_9 у протоколі допиту від 10.07.2018 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.07.2018 року за його участі (т.1 а.с. 211).
Таким чином, всупереч доводам захисника судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та вмотивовано не прийняв до уваги доводи обвинуваченого щодо події та механізму нанесення ним ножових поранень та розцінивши таку позицію як спосіб захисту від предявленого йому обвинувачення та його бажанням пом`якшити відповідальність за вчинений злочин, з чим погоджується і колегія суддів.
Колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого про те, що наміру наносити тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , у вигляді нанесення ножових поранень, він не мав, а лише захищав себе, оскільки вони спростовується комплексом зібраних по справі та перерахованих вище доказів. Крім того, знаряддя злочину ніж та розмір колото-різаної рани 3-3,5 см. у потерпілого ОСОБА_10 , який свідчить про значну силу удару нанесеного ножем обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому, підтверджують наявність у нього умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження.
Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника, про порушення під час судового розгляду права ОСОБА_6 на захист, оскільки як вбачається з журналів судових засідань, захисник ОСОБА_7 приймав участь в судових засіданнях, брав участь у допиті обвинуваченого, свідків, експерта, виступав в судових дебатах, тобто використовував всі засоби захисту, передбачені кримінальним процесуальним законом, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого, що не заперечував і сам захисник під час розгляду справи апеляційним судом.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, про те, що судом першої інстанції у вироку не було зазначено його учасником кримінального провадження, то колегія суддів вважає, що зазначена технічна помилка, може бути виправлена судом першої інстанції, відповідно до ст. 379 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України стороною обвинувачення доведена повністю та підстав для скасування судового рішення чи перекваліфікації дій обвинуваченого, не вбачає.
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, однак виключних підстав для цього, передбачених ч.1 ст.415 КПК України не зазначає.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин його вчинення, характером і ступенем суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за колишнім місцем роботи характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано відшкодування завданої злочином шкоди, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом першої інстанції визнано і враховано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, в межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4