Дата документу 16.09.2019 Справа № 314/2563/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/2563/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1535/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)»,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
22 серпня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 з апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_8 , яка була подана поштою 15 серпня 2019 року на вищезазначений вирок від 28 лютого 2018 року, в якій викладено клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку (з урахуванням доповнень) захисник зазначає, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та затримання співробітниками поліції у ОСОБА_7 захисника не було, копію вироку суду він не отримував, розписку про її отримання не заповнював та не підписував, про призначене йому покарання нічого не знав.
Крім того, звукозапис останнього судового засідання на диску відсутній, протокол затримання ОСОБА_7 йому не надали, докази отримання ним копії вироку відсутні, вину він визнав через те, що прокурор запропонував йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а про фактичне покарання він дізнався лише в момент його затримання, під час якого йому не були роз`яснені права та право на захист.
До судового засідання апеляційного суду, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання про поновлення строку, адвокат ОСОБА_8 не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила про відсутність у неї повноважень надавати безоплатну правову допомогу засудженому.

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційному суді не заперечував проти розгляду клопотання адвоката ОСОБА_8 без її участі в судовому засіданні, вказане клопотання підтримав, пояснив, що у Вільнянському районному суді Запорізької області присутній не був, не звав, що він засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі із його реальним вібуванням.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого, який клопотання підтримав, прокурора, яка зазначила, що доводи клопотання не відповідають дійсності, а лише незгода засудженого із вироком суду не є підставою для поновлення строку на його апеляційне оскарження, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення; для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин захисником в клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, не наведено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, копію вироку ОСОБА_7 отримав в суді першої інстанції безпосередньо в день його проголошення, тобто 28 лютого 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою, де міститься дата отримання копії вироку та особистий підпис засудженого (а.с. 68).
Крім того, всупереч доводів засудженого та його захисника, ОСОБА_7 був присутній в суді першої інстанції як під час судового розгляду, який проводився в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, так і під час проголошення вироку у відношенні нього.
Так, з аудіозапису судового засідання від 28 лютого 2018 року та журналу до нього вбачається, що ОСОБА_7 свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та розмір завданої шкоди, йому було роз`яснено обмеження права на оскарження вироку, порядок і строки його оскарження, а на уточнююче запитання прокурора повідомив, що більше скоювати злочини не буде, нічого не оспорює та буде відшкодовувати завдану потерпілим шкоду, до того ж, саме в судовому засіданні прокурор просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі з його реальним відбуванням, що в свою чергу повністю спростовує доводи клопотання про поновлення строку з приводу необізнаності засудженого із судовим рішенням та умовлянням прокурора визнати вину за умовою призначення судом покарання, не пов`язаного із позбавленням волі (а.с. 62-64).
Враховуючи те, що учасниками судового провадження на вирок суду першої інстанції апеляційні скарги не подавалися, 28 березня 2018 року вирок набрав законної сили.
14 травня 2018 року засудженого ОСОБА_7 було затримано з метою виконання вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року у відношенні нього. Згідно протоколу затримання засуджений власноручно зазначив, що з протоколом ознайомлений (а.с. 74-75). Наведене вказує на те, що засуджений ще 14 травня 2018 року знав підстави його затримання, а саме, що він затриманий за вироком суду у відношенні нього від 28 лютого 2018 року.
Разом з тим, апеляційну скаргу захисником ОСОБА_8 датовано 13 серпня 2019 року, направлено до суду апеляційної інстанції 15 серпня 2019 року (а.с. 121-125).
Колегія суддів звертає увагу, що засуджений ОСОБА_7 до цього вже два рази подавав апеляційні скарги на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року з пропуском строку на його оскарження, в яких також були викладені клопотання про поновлення строку, а поважність пропуску строку ОСОБА_7 обґрунтовував тими самими обставинами, що і його захисник в даному клопотанні про поновлення строку (а.с. 79, 97).
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 березня 2019 року вказані клопотання засудженого ОСОБА_7 були залишені без задоволення, а апеляційні скарги повернуті особі, яка їх подала (а.с. 92-94, 107-109).
Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність пропуску цього строку, оскільки засуджений ОСОБА_7 був присутнім в судовому засіданні, знав про постановлене судом першої інстанції рішення, отримав копію вироку вдень його постановлення та мав реальну можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Крім того, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та тяжкість вчиненого ним злочину, у відповідності до ст. 52 КПК України участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, тому обвинувачений повинен був сам на власний розсуд реалізовувати своє право на захист, в тому числі мав можливість отримати безоплатну вторинну правову допомогу.
Разом з тим, об`єктивних даних на підтвердження того, що у обвинуваченого були перешкоди для залучення захисника або про те, що він заявляв клопотання про його залучення за рахунок держави та йому було відмовлено у задоволенні такого клопотання обвинувачений не наводить та матеріали справи таких фактів не підтверджують.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини захисником засудженого не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року, залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала адвокату ОСОБА_8 .
Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4