Справа № 520/1473/18
Провадження № 1-кп/520/45/19
УХВАЛА
06.09.2019 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рамках об`єднаного кримінального провадження №0005122 від 09.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, №0005314 від 25.12.2017 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, №0000630 від 21.02.2018 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки щодо кожного з них висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає позбавлення волі до 10 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що кожний з обвинувачених може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики прокурор доводе тяжкістю висунутого обвинувачення, повним невизнанням вини обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , відсутністю у кожного з обвинувачених офіційної роботи і легітимного джерела доходу, відсутністю стійких соціальних зв`язків та неможливістю застосування більш м`яких видів запобіжних заходів. Крім того, наведені ризики, а також ризик вчинення нового злочину обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтверджується тим, що кожний з них, маючи судимість за вчинення умисного злочину, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні нового умисного злочину в період дії іспитового строку.
Прокурор також зазначив, що на підставі наведених ризиків будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим через його превентивні властивості, не має.
Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у вирішенні порушеного питання поклався на розсуд суду.
Обвинувачені та їх захисники заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наведені прокурором ризики не доведені. При цьому адвокати, заявивши клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, додатково в обґрунтування клопотань повідомили:
адвокат ОСОБА_12 , що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування неявок до слідчого чи прокурора не допускав, не затримувався, позитивно характеризується по місцю проживання, надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду, не може реалізувати свої права, а тому ризики суттєво зменшилися;
адвокат ОСОБА_13 , що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування неявок до слідчого чи прокурора не допускав, не затримувався, доказів на провину обвинуваченого ОСОБА_4 не надано, разом з тим, його близькі родичі відшкодували потерпілому ОСОБА_8 значну суму на відшкодування заподіяної шкоди, а тому ризики суттєво зменшилися, що обвинувачений надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду.
Інші учасники судового засідання підтримали клопотання захисників.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що кожний з обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які мають судимості, наданої довіри суду не виправдали і обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні в період іспитового строку нових умисних злочинів, одне з яких є тяжким із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що кожний з обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можуть здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків і не допитаного потерпілого, оскільки вони повністю не визнають вини, не мають офіційної роботи і легітимного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу кожного з обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів на даний час не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України».
Відомості про часткове відшкодування потерпілому шкоди можуть бути визнані судом як обставина, яка пом`якшує покарання, але не є вирішальними на користь зміни запобіжного заходу на даний час судового розгляду.
На підставі викладеного законних підстав для задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на даний час не вбачається.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до двох місяців, а саме до 05.11.2019. Ухвала втрачає силу об 11.00 год. 05.11.2019.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк до двох місяців, а саме до 05.11.2019. Ухвала втрачає силу об 11.00 год. 05.11.2019.
В задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1