Справа № 359/464/19
Провадження № 1-кп/359/232/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
здійснивши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовку до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, без визначеного місця проживання, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.09.2017 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2017 за ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі із застосуванням положень ст. 72 КК України та зарахуванням строку попереднього ув`язнення; на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2018 на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі та звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 04.09.2018,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

В ході судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних підстав. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати і залишилася ймовірність за відсутності найсуворішого запобіжного заходу, що обвинувачений може змінити місце проживання та переховуватись від суду.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності, будучи раніше судимим за аналогічні злочини, а тому стабільна злочинна поведінка вказує на відсутність бажання ставати на шлях виправлення, а тому ризик вчинення нового злочину є ймовірним.
За вказаних обставин інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим своїх обов`язків.
Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження даного запобіжного заходу, та просили обрати домашній арешт по місцю проживання, для належного виконання обвинуваченим своїх обов`язків. Даний запобіжний захід порушувати не збирається.
Суд заслухавши думку учасників процесу, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Зважаючи на особу обвинуваченого, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю. Виходячи з викладеного вище, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, суддя вважає за доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 , може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення (злочини) та ухилятися від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, суд не бачить підстав, на день розгляду клопотання, змінювати запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаного з триманням під вартою.
Керуючись ст.331 КПК України, суд,
ухвалив:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24.00 год. 19.08.2019.
Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1