Номер провадження:1-кс/521/6721/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0003277 від 22.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що 21.10.2019 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Prado» НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак. Філатова у м. Одеса, під час повороту наліво, зіткнувся з мотоциклом марки «Geon X-Road 250» НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 22.10.2019 року почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення №0003277.

Слідчий звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, яке 21.10.2019 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Toyota Prado», НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску; мотоцикл марки «Geon X-Road 250», НОМЕР_2 , чорного кольору, 2019 року випуску.

Слідчий та власники майна у судове засідання не з`явилися та слідчий суддя вважає за необхідне розглянути вказане клопотання, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, без їх участі. Також, надали заяви у яких просили розглянути клопотання за їх відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В даному випадку, вилучене майно підпадає під критерії, передбачені п.1 ч.2 ст. 167 КПК України.

Постановою від 22.10.2019 року автомобіль марки «Toyota Prado», НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску та мотоцикл марки «Geon X-Road 250», НОМЕР_2 , чорного кольору, 2019 року випуску визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст. 170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном державними органами було законним, так як вказане майно було вилучено після огляду місця події, після чого орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Крім того, орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить надати слідчому та прокурору можливість вилучення майна та дозволити їх дослідження та подальше утримання, в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, не передбачає надання окремих дозволів слідчому або прокурору можливості вилучення майна, дозволу його дослідження та подальшого утримання, а передбачає лише вказівку в ухвалі слідчого судді порядку виконання ухвали.

Так, як також зазначено в клопотанні органу досудового розслідування, арешт майна виконується в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001884 від 10.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 21.10.2019 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Toyota Prado», НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску; мотоцикл марки «Geon X-Road 250», НОМЕР_2 , чорного кольору, 2019 року випуску.

Заборонити розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1