Справа №463/6907/19
Провадження №1-кс/463/3578/19
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність посадових осіб Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 8 серпня 2019 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що 8 серпня 2019 року працівником поліції Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області була прийнята у скаржника заява про вчинення злочину. Проте, станом на день подання скарги внесення відповідних відомостей до ЄРДР не здійснено, про що скаржник володіє інформацією. Таку бездіяльність вважає незаконною, а тому просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала з аналогічних підстав.

Представник суб`єкта оскарження Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Із матеріалів скарги убачається, що 8 серпня 2019 року працівником поліції Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області була прийнята у скаржника заява про вчинення злочину, що стверджується копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення.

Як убачається із вказаного протоколу прийняття заяви, заявник зазначає, що 8 серпня 2019 року о 9 годині 40 хвилин за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81 в приміщенні Західного апеляційного господарського суду суддею ОСОБА_4 вчиняються дії, які перешкоджають адвокатській діяльності, а саме реалізації професійних прав згідно із статтею 42 ГПК України, які полягають у ненаданні матеріалів справи для ознайомлення, неповідомлення учасників справи щодо її розгляду, хамському спілкуванні судді в телефонному режимі, а також в порушенні строків щодо розгляду справи, зловживаючи службовим становищем.

Отже, у даному випадку заявник, просить внести відомості до ЄРДР щодо головуючого судді, який, на її переконання, зловживає службовим становищем, та порушенням її права адвоката у зв`язку із розглядом конкретної господарської справи і заявниця представляє у цій справі одну із сторін.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності судців. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що "недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом". Відповідно до положення ч.1 ст.126 Конституції України зміст недоторканності суддів як умови виконання ними професійних обов`язків не обмежується визначеною у ч. 3 цієї статті гарантією, згідно з якою суддя не може бути без згоди Верховної Ради України затриманий чи заарештований до винесення обвинувального вироку судом. При цьому, відповідно до положення ч.1 цієї статті Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (254к/96-ВР) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Рада суддів України у своїх зверненнях неодноразово зазначала, що незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. Рада суддів України переконана, що ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд. Така ситуація є загрозливою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом.

Окрім того, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені підстави дисциплінарної відповідальності судді, в тому числі за незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил підсудності чи підвідомчості. Але при цьому оцінку дій судді при відправленні правосуддя може надаватися лише Вищою радою правосуддя під час перевірки скарги на неправомірність таких дій.

В даному випадку звернення до правоохоронних органів із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддею певних дій в ході розгляду справи, яка окрім того не була закінчена розглядом, може розцінюватися як тиск на суддю, порушенням конституційних гарантій незалежності суду, а тому є недопустимим.

А тому, з врахуванням неведеного вище, вважаю, що Личаківський ВП ГУ НП у Львівській області не мав законних підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення суддею злочинів. Тому скаргу слід відхилити.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність посадових осіб Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за її заявою від 8 серпня 2019 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1