Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 314/3852/18
Провадження №: 1-кп/332/370/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0000060 від 09 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 258-3 КК України клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважаючи його належним чином не обґрунтованим.
Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Прокурор обґрунтовує своє клопотання тим, що ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення. Стороною обвинувачення ці твердження підтримуються тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово через КПВВ «Чонгар» 20.06.2015, 04.07.2015 та 27.02.2016 перетинав умовний кордон, коли територія АРК вже була анексована, а на окремих територіях Донецької області проводилась Антитерористична операції; на думку обвинувачення може впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Суд бере до уваги що обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою з 18.05.2018 року по теперішній час 1 рік 6 місяців. Судовий розгляд у справі, з урахуванням її перебування у провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області, триває з 29.08.2018 року. За цей час у розгляді кримінального провадження брало участь чотири склади суду з різних підстав: припинення повноважень судді ОСОБА_8 , самовідвід судді ОСОБА_9 , відсторонення від здійснення правосуддя судді ОСОБА_10 . Справа в четверте перебуває на стадії судового розгляду по суті.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання прокурора, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Судом оцінено в сукупності: тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.258-3 КК України, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його проживання, наявність офіційного місця роботи, відсутність судимостей на момент вчинення інкримінованого злочину, та вважає за необхідне обрати менш тяжкий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не надані докази наявності обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, який не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,183,331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 258-3 КК України залишити без задоволення.
Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватись від суду на строк до 24 січня 2020 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 :
- з`являтися до суду за першим викликом, і у призначений час;
- не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Суддя Суддя
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2