Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6873/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі адвокат засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про зарахування ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 03 січня 2003 року по 01 листопада 2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат посилається на те, що суд, ухвалюючи рішення, не врахував, що до покарання, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.06.2012 року, приєднано частково невідбуте покарання Нахимівського районного суду м. Севастополя АРК від 10.11.2008 року та остаточно призначено покарання у виді чотирнадцяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного ОСОБА_6 на праві власності. Обрано засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03 січня 2003 року та залишено незмінним до моменту набрання вироком законної сили.

Вказує, що в період з 03 січня 2003 року по 01 листопада 2008 року до ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення згідно пунктів «а», «б», «в» абзацу 4 частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України.

Зазначає, що вирок відносно засудженого набрав законної сили, однак покарання повністю не відбуто. Таким чином, підлягає застосуванню положення Закону України про внесення змін щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання до ч.5 ст.72 КК України, прикінцеві положення якого вказують, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбито повністю.

Згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року клопотання ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання залишено без задоволення у зв`язку з наявністю з цього ж предмету судових рішень, які набрали законної сили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2013 року, скасовано вирок Вишгородського районного суду Київської області від 14.06.12, в частині призначеного покарання. Призначене ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.115 ч.1, ч.2 ст. 187, з врахуванням ст. 70, 71, 72 КК України 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. Вирок набрав законної сили 26.05.13.

Згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 14.06.2012року строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховується з 04.09.11. Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу залишено без змін- тримання під вартою.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.16 ОСОБА_6 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.09.11 до 26.05.13 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.16 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Нахимівського районного суду м. Севастополя від 10.11.08, яке на підставі ст. 71 КК України було частково приєднано до покарання за вироком від 14.06.12 та яке не відбуте повністю.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.17 відмовлено в задоволенні ще одного клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.11.17 ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.17 залишено без змін. Залишаючи вказане рішення без змін, колегія суддів апеляційного суду погодилася з правильністю висновку суду першої інстанції про те, що підстав для зарахування періоду з 03.01.2003 року по 25.05.2017 року, як про це просить засуджений, не вбачається, оскільки ОСОБА_6 перебував під вартою в період з 03.01.2003 року в межах іншої кримінальної справи, за якою 12.11.2008 року було ухвалено вирок Нахімовським районним судом м. Севастополя АРК.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, який просять зарахувати засуджений і захисник, були предметом судового розгляду, в результаті якого прийняті рішення, які набрали законної сили.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 не має.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407,537 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: