справа № 462/4369/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинуваченню

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, працюючого робітником ліцею № 5 імені Кокорудзів, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2016 року ОСОБА_5 , спільно із невстановленими на досудовому слідстві особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи умисно як виконавець, створив ТОВ «Вейсінг» () з метою прикриття незаконної діяльності. В подальшому, того ж дня 05 грудня 2016 року заповнену і засвідчену власним підписом заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи було подано до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 299, на підставі якої, 05.12.2016 Державним реєстратором зареєстровано юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім того, 08 серпня 2018 року ОСОБА_5 , спільно із невстановленими на досудовому слідстві особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження діючи умисно як виконавець, створив ТОВ «Солгіз Груп» () з метою прикриття незаконної діяльності. В подальшому, того ж дня 08 серпня 2018 року заповнену і засвідчену власним підписом заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи було подано до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 299, на підставі якої, 09.08.2016 Державним реєстратором зареєстровано юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_5 , ставши фактичним керівником ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп», з метою прикриття незаконної діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, усупереч положень ст.ст. 42, 49 ГК України, відповідно до яких підприємництво самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, які зобов`язані, зокрема, не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів господарювання, права місцевого самоврядування і держави, достовірно знав, що товариства реєструються для прикриття незаконної діяльності у вигляді документального оформлення начебто проведених фінансово-господарських операцій (придбання товарно-матеріальних цінностей, в тому числі будівельних матеріалів, а також надання будівельних та інших послуг суб`єктам господарювання реального сектору економіки), тобто без мети здійснення підприємницької діяльності.

07 липня 2018 року ОСОБА_5 на виконання заздалегідь обумовлених домовленостей із невстановленими на досудовому слідстві особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, відкрив розрахункові рахунки ТОВ «Вейсінг» у АТ «Райффайзен банк Аваль» МФО (380805), 16 серпня 2018 року у АТ «Альфа Банк» (МФО 300346), 23 серпня 2018 року відкрив розрахункові рахунки ТОВ «Солгіз Груп» у АТ «Альфа Банк» (МФО 300346).

В подальшому, ОСОБА_5 , як службова особа ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп», на яку згідно ст. 67 Конституції України, ст.ст 16, 47, 168 Податкового кодексу України, розділу ІІІ ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено обов`язок виконувати організаційно-розпорядчі обов`язки функції по керівництву підприємством, розпорядженню його майном та коштами, будучи відповідальним за організацію та ведення бухгалтерського та податкового обліку, за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів), з моменту створення (проведення державної реєстрації створення юридичної особи) 05.12.2016 року до 29.03.2019 року, лише формально рахувався службовою особою керівником ТОВ «Вейсінг» та з моменту створення (проведення державної реєстрації створення юридичної особи) 09.08.2018 року по 29.03.2019 року формально рахувався службовою особою керівником ТОВ «Солгіз Груп», без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств.

Після цього, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп» безпосередньо здійснювати підприємницьку діяльність не будуть, а він самостійно не буде виконувати функції директора підприємств, усвідомлюючи, що дані товариства будуть використовуватись лише для документального відображення начебто проведених фінансово-господарських операцій із придбання товаро матеріальних цінностей в тому числі будівельних матеріалів та надання будівельних та інших послуг суб`єктам господарювання реального сектору економіки, на виконання заздалегідь обумовлених домовленостей із невстановленими на досудовому слідстві особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, надав їм фактичне право управління діяльністю підприємствами, передавши у розпорядження документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп», електронні ключі доступу до податкової звітності та системи інтернет клієнт банк.

При цьому, у ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп» відсутні необхідні умови для досягнення результатів підприємницької (економічної) діяльності, основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, за юридичними адресами товариства не знаходяться.

За наведених обставин, ОСОБА_5 , діючи умисно, створив ТОВ «Вейсінг» та ТОВ «Солгіз Груп», ставши їх службовою особою директором, з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з документальним відображення начебто проведених фінансово-господарських операцій із придбання товарно- матеріальних цінностей, в тому числі будівельних матеріалів, та надання будівельних та інших послуг суб`єктам господарювання реального сектору економіки. Такі дії надавали можливість невстановленим у ході досудового розслідування особам, від імені даних товариств безпідставно формувати податковий кредит з податку на додану вартість для інших суб`єктів господарської діяльності.

У підготовчому засіданні прокурор повідомив про те, що 23 липня 2019 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, та просив її затвердити.

Обвинувачений пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він визнає себе винним у скоєнні злочину, згодний і в змозі виконати визначене в угоді покарання та сплатити штраф.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, КК україни який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Згідно з угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, оскільки обвинувчений вчинив фіктивне підприємництво, тобто створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), з метою прикриття незаконної діяльності, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22 липня 2019 року про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя:

Оригінал вироку.