Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 525/1561/18
Провадження № 1-кп/553/100/2019
У Х В А Л А
Іменем України

11.06.2019 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтави в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000257 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , яке надійшло на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.12.2018 року для розгляду по суті та передано з Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку зі зміною територіальної підсудності.

Під час досудового розслідування ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.09.2018 року відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 листопада 2018 року, який був продовжений ухвалою Шишицького районного суду Полтавської області від 12.11.2018 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2019 року, від 25.02.2019 року, від 18.04.2019 року.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли.

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 прокурор послалася на дані про особу обвинуваченого, який не має стабільного джерела доходу, постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких, внаслідок якого настала смерть особи. Вказане в сукупності дає підстави стверджувати про те, що він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані, здійснити спробу переховуватися від суду. Зазначила, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказували про незадовільний стан здоров`я, діагностування у ОСОБА_6 раку нирок, у зв`язку з чим наголошували на наявності підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотанням послався на те, що на теперішній час всі надумані прокурором ризики, які слугували метою застосування та продовження стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та підставою для продовження вказаного запобіжного заходу, зникли або суттєво зменшилися. На даний час він тяжко хворіє на рак лівої нирки (кістозна форма), що підтверджується довідкою Полтавської міської медичної частини № 23, з кожним днем вказане захворювання ускладняється, адже в умовах СІЗО не може постійно отримувати кваліфіковану та своєчасну медичну допомогу, та, відповідно, ніяким чином не зможе впливати на хід судового розгляду кримінального провадження, оскільки всі потерпілі та свідки були допитані під час досудового розслідування, при цьому попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, всі речові докази вилучені, оглянуті та приєднані до матеріалів кримінального провадження, всі інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи по кримінальному провадженню проведені, про що свідчить направлення обвинувального акту до суду. Вказав, що не має наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання в м. Полтаві, де проживав досить тривалий час, а запобіжний захід у виді домашнього арешту, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, забезпечить його належну процесуальну поведінку під час розгляду справи, адже передбачає заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що стороною захисту не доведено, що стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджає його утриманню під вартою та не може отримувати належну медичну допомогу, перебуваючи в умовах установи виконання покарань, а також, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

При вирішенні клопотань прокурора та обвинуваченого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги той факт, що ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично не зникли, а відповідні доводи обвинуваченого є надуманими і такими, що позбавлені підстав, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 в їх сукупності, у тому числі: відсутність у нього постійного місця роботи та сталого джерела доходу, вік, відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність жодних об`єктивних даних щодо наявності постійного місця проживання в м. Полтаві (як він наголошує у клопотанні), репутацію, майновий стан, а також бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведення винуватості, наявність у інших судових органах кримінальних проваджень відносно нього.

Згідно відповіді на запит Полтавської міської медичної частини № 23 Філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області за вих. № 10 від 08.02.2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та лікуванні в медичній частині з приводу діагнозу: ХХН. Хронічний пієлонефрит. Кіста лівої нирки. Захворювання лівої нирки. Уретральний катетер. Стан здоров`я на теперішній час задовільний, приймати участь в судових засіданням може з дотриманням відповідних умов транспортування.

Як вбачається з повідомлення Полтавської медичної частини № 23 від 08.04.2019 року № 45, наданого на запит захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив обстеження в 2 МКЛ м. Полтава та Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері. В ході обстежень було встановлено діагноз: Рак лівої нирки (кістозна форма?).

Згідно повідомлення Полтавської міської медичної частини № 23 Філії державної установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області за вих. № 58 від 13.05.2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для визначення тактики лікування з приводу наявного захворювання необхідно обстеження в умовах Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансера, проведення якого погоджено з керівництвом вищевказаного лікувального закладу. Про можливість забезпечення лікування під час перебування під вартою буде повідомлено додатково після обстеження та консультації лікаря онколога.

Доказів обґрунтованості доводів обвинуваченого про те, що стан його здоров`я перешкоджає утриманню в умовах ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" та можливості брати участь у судовому провадженні, стороною захисту суду не надано, натомість наявні у справі медичні документи щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не містять відомостей про такі обставини. Відповідно, доводи обвинуваченого та його захисника про необхідність зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту через незадовільний стан здоров`я останнього колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", особи, які перебувають під вартою, мають право на надання їм медичної допомоги, обов`язок забезпечення якої покладається на адміністрацію установи, де особа утримується під вартою.

При цьому, стороною захисту не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 не може бути забезпечений належною медичною допомогою, з урахуванням його стану здоров`я, під час перебування в установі попереднього ув`язнення.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, періодично змінює своє місце перебування та проживання, вчинив ряд злочинів в різних містах України і відносно нього є нерозглянуті кримінальні провадження в Солом`янському районному суді м. Києва, Краматорському міському суді Донецької області та у Київському районному суді м. Полтави. Відтак з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також того, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, за один з яких передбачене покарання на строк до 15 років позбавлення волі, на переконання колегії суддів, обґрунтованими є доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може перебуваючи на волі вчинити інше кримінальне правопорушення, а усвідомлюючи невідворотність покарання в разі доведення винуватості - здійснити спробу переховуватися від суду, вплинути на свідків у кримінальному провадженні.

В ході розгляду клопотання не встановлено виключних обставин для зміни запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні обвинуваченого не наведено та в судовому засіданні не встановлено. Заявлені обвинуваченим обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого, на переконання колегії суддів, не можуть слугувати підставою для зміни йому запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , не зникли, а застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не здатне запобігти можливості ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не закінчений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі у зв`язку з тяжкою хворобою. В обґрунтування клопотанням послався на те, що хворіє на рак лівої нирки (кістозна форма), що підтверджується медичною документацією, а саме довідкою Полтавської міської медичної частини №23 від 08.04.2019 року. Рак лівої нирки (кістозна форма), який діагностовано, належить до тяжких хвороб, які потребують тривалого стаціонарного лікування, що виключає можливість участі у судових засіданнях та унеможливлює подальший судовий розгляд справи.
В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на недоведеність того факту, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає йому брати участь у судовому провадженні.
При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
Згідно повідомлень Полтавської міської медичної частини № 23 Філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області за вих. № 23 за вих. № 45 від 08.04.2019 року та № 58 від 13.05.2019 року, ОСОБА_6 проходив обстеження в 2 МКЛ м. Полтава та Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері. В ході обстежень було встановлено діагноз: Рак лівої нирки (кістозна форма?). Для визначення тактики лікування з приводу наявного захворювання необхідно обстеження в умовах Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансера, проведення якого погоджено з керівництвом вищевказаного лікувального закладу. Про можливість забезпечення лікування під час перебування під вартою буде повідомлено додатково після обстеження та консультації лікаря онколога.

Аналіз змісту норми ст. 355 КПК України свідчить про те, що підставою для зупинення провадження по справі є не будь-яке захворювання обвинуваченого, а лише, тяжка тривала хвороба, яка виключає його участь у судовому провадженні.
При цьому, наявні у розпорядженні суду документи не містять даних про те, що виявлене у ОСОБА_6 захворювання має характер тяжкої тривалої хвороби та стан обвинуваченого внаслідок цього захворювання перешкоджає можливості брати участь у судовому провадженні.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність існування обставин, які відповідно до положень ст. 355 КПК України є підставою для зупинення провадження по справі, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення відповідного клопотання обвинуваченого.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, а саме: встановити повні анкетні дані, місце знаходження та допитати як свідків наступних осіб: жінку на ім`я ОСОБА_10 , у якої він та ОСОБА_11 31.08.2018 року після сварки придбавали пиво в тамбурі електропотягу № 6727 сполученням "Полтава-Гребінка", та яка кожної п`ятниці та суботи зі станції "Полтава-Південна" їздить у вказаному електропотязі та продає пиво, вказуючи, що вона може підтвердити факт придбання ним та ОСОБА_11 пива, під час якого вони не сварились, а ОСОБА_11 перебував в нормальному стані, міг самостійно рухатися, спілкуватися та керувати своїми діями; чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який мешкає в м. Гребінка, працює далекобійником та є добрим знайомим свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 , і зможе підтвердити, що після сварки з ОСОБА_11 . ОСОБА_6 у вагоні потягу пив з ним пиво, в тому час, коли ОСОБА_13 в тамбурі вагону спілкувався з ОСОБА_11 .
В обґрунтування клопотання послався на те, що частково ознайомившись з матеріалами кримінального провадження виявив, що під час досудового розслідування слідчим не було встановлено та допитано свідків, які зможуть підтвердити його невинуватість, заявити дане клопотання на досудовому розслідуванні не мав об`єктивної змоги, оскільки не був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування. Встановлення вказаних свідків та їх допит про відомі їм обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень мають істотне значення для кримінального провадження та не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.
В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений під час досудового розслідування про обставини, якими воно обґрунтоване, не повідомляв, з клопотанням про встановлення відомостей про цих осіб та їх допит не звертався, наголошувала, що обвинуваченим не надано достатньої інформації про осіб, яких він просить встановити і опитати, що об`єктивно ускладнить виконання ухвали у разі задоволення клопотання.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3-5 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, обґрунтування клопотання, наведене обвинуваченим ОСОБА_6 та значення пояснень осіб, відомості про яких він просить встановити, для даної справи та здійснення захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення, беручи до уваги той факт, що він позбавлений можливості встановити ці дані самостійно, колегія суддів вважає за доцільне доручити уповноваженим особам Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області встановити повні анкетні дані, місце знаходження жінки на ім`я ОСОБА_10 , яка здійснює реалізацію пива в електропотязі № 6727 сполученням "Полтава-Гребінка", та чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який постійно проживає в м. Гребінка Полтавської області, працює далекобійником та є знайомим гр. ОСОБА_13 , в строк протягом одного місяця, надати результати виконання ухвали суду з метою забезпечення можливості ознайомлення з ними усіх учасників кримінального провадження. Разом з тим, не знаходить підстав для покладення на органи поліції обов`язку опитати вказаних осіб, оскільки у разі їх встановлення вони можуть бути запрошені до суду як свідки захисту, відповідно, коло відомостей та обставини, про які мають повідомити суду, повинні визначатись саме стороною захисту у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, й відповідні відомості не були зазначені обвинуваченим у клопотанні.
А тому колегія суддів вважає за доцільне клопотання обвинуваченого задовольнити частково.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції, посилаючись на незадовільний стан здоров`я.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин та необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Враховуючи викладене, наявні у справі документи щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , який в даний час утримується в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань № 23", колегія суддів вважає за можливе наступне судове засідання у справі провести в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 11 год. 00 хв. 11 червня 2019 року по 11 год. 00 хв. по 09 серпня 2019 року включно.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зупинення провадження у зв`язку з тяжкою хворобою відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії задовольнити частково.
Доручити уповноваженим особам Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області встановити повні анкетні дані, місце знаходження жінки на ім`я ОСОБА_10 , яка здійснює реалізацію пива в електропотязі № 6727 сполученням "Полтава-Гребінка", та чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який постійно проживає в м. Гребінка Полтавської області, працює далекобійником та є знайомим гр. ОСОБА_13 .
Провести наступне судове засідання у даній справі за допомогою відеоконференції під час трансляції з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23".
Зобов`язати Державну установу "Полтавська установа виконання покарань № 23" забезпечити:
- участь обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні 24 липня 2019 року о 09 год. 30 хв.;

- працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3