УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої сторони ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 201/1883/19 (пр. № 1-кп/201/561/2019), відомості про яке 24 грудня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003223, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на відсутність законних підстав для зміни запобіжного заходу та наявністю ризиків, які враховувались при обранні і продовженні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, а також вчинення останнім нового злочину після засудження його вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 підтримала доводи прокурора та просила продовжити стосовно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений і його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність достатніх ризиків та доказів їх існування, які б обґрунтовували необхідність у подальшому застосуванні до обвинуваченого такого запобіжного заходу, у зв`язку із чим, просили суд змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 08 червня 2019 року.

Таким чином, вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено максимальне покарання у виді шести років позбавлення волі, судовий розгляд кримінального провадження триває, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що йому загрожує, останній перебуваючи на свободі, буде мати можливість незаконно вплинути на представника потерпілої особи, свідків та інших учасників кримінального провадження, ухилитись від явки до суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в свої сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194, 197, 199, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 02 серпня 2019 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, є 02 серпня 2019 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1