Справа № 467/1370/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка спільне клопотання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області, засудженого 09 січня 2013 року Ленінським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений 09 січня 2013 року Ленінським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбуття покарання: 16.10.2012 року. Кінець строку: 09.03.2020 року.
Начальник виправної колонії та спостережна комісія при райдержадміністрації Арбузинського району Миколаївської області звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 відбув більш ніж частин строку покарання, призначеного вироком суду, за період відбування покарання допустив 11 порушень вимог режиму утримання, які на даний час погашені, 10 разів заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Згідно ч. 1 ст. 118 КВК України засуджений був працевлаштований розпиловщиком на виробництві колонії у цех ручного обробітку граніту. Під час роботи дотримувався вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням, до праці ставиться сумлінно, проявляє трудову ініціативу. Внаслідок індивідуально-виховної роботи змінив своє ставлення до виконання встановленого порядку відбування покарання. Відбуваючи покарання у дільниці соціальної реабілітації, засуджений підписав договір цивільно-правового характеру № 187/18 від 01 жовтня 2018 року і повинен був працевлаштований різноробочим, однак до праці не залучався на виробництві через відсутність робочих місць. Залучається без оплати праці до робіт по благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов та до допоміжних робіт з забезпечення колонії продовольством: перебирання продуктів харчування на складі колонії, заготівлі сіна для підсобного господарства, прибирання прилеглої до ДСР території, проведення ремонтних робіт у гуртожитку ДСР. При роботі дотримується вимог техніки безпеки та при поводженні з устаткуванням. До праці ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує добросовісно, своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим. У колі засуджених має рівні взаємовідносини, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, при спілкуванні щирий, проявляє повагу. Спальне місце утримає в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, своїми діями надає позитивний приклад іншим засудженим. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Виконує роботи з благоустрою колонії. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура та спорт». У рамках реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія» в 2014 році закінчив Арбузинський навчальний центр № 83 та здобув професію «Каменотес». Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, готує стінгазету.
Засуджений в судове засідання не з`явився, надійшла заява про слухання справи в його відсутність.
Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений своєю поведінкою за весь час відбування покарання не довів свого виправлення, зважаючи на те, що 11 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, має позитивні зрушення у поведінки, однак вони не є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Вивчивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи, заслухавши прокурора, суд приходить до наступного.
ОСОБА_5 засуджений 09 січня 2013 року Ленінським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2012 року по 23 травня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний особливо тяжкий злочин відбув не менше трьох чвертей строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2,17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений з 04 червня 2013 року відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії Миколаївської області № 83.
Згідно характеристик на засудженого за 29 липня 2015 року, 01 вересня 2015 року, 25 серпня 2015 року, 17 квітня 2016 року, 07 липня 2016 року, 19 травня 2017 року, 27 липня 2017 року, які містяться в матеріалах особової справи, ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві установи каменотесом, однак до роботи ставиться посередньо, норму виробітку не виконує через слабкі виробничі навики, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться інколи безвідповідально, не бере участі у організації виховних заходів, що проводяться в установі, не приймає участі в програмах диференційованого впливу.
29 серпня 2015 року засуджений поставлений на профілактичний облік як злісний порушник порядку відбування покарання.
Як слідує із даних із витягу з протоколу № 17 засідання комісії від 27 липня 2017 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на засудженого ОСОБА_5 , комісією було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Постановою начальника Арбузинської виправної колонії № 83 Миколаївської області від 25.05.2018 року переведений до дільниці соціальної реабілітації згідно ст. 100, 101 КВК України.
У відповідності до характеристик від 19 березня 2018 року, 25 травня 2018 року, 17 серпня 2018 року, 20 серпня 2018 року, 15 серпня 2019 року, 13 листопада 2019 року засуджений характеризується позитивно.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання відмовлено.
Як вбачається з довідок про працевлаштування засудженого, доданих до клопотання, останній був працевлаштований на виробництві колонії у 2015 році, у липні 2017 році, січні та березні 2019 року. Заробітна плата йому нараховувалася у жовтні грудні 2013 року, травні-грудні 2014 року, січні-серпні 2015 року, серпні вересні 2017 року, лютому-квітні 2019 року.
Він також залучався до робіт з благоустрою колонії у 2013 2019 роках.
Виходячи з довідки про заохочення та стягнення, засуджений в період відбування покарання піддавався стягненням 11 разів з 2015 року по 2018 рік, в т.ч. 6 разів поміщувався до ДІЗО, 1 раз до ПКТ, а 10 заохочень були ним отримані з 2014 року по 2019 рік.
Незважаючи на те, що на даний час всі стягнення погашені в установленому законом порядку, отримуючи заохочення, засуджений знову порушував вимоги режиму утримання.
Однак сама наявність стягнень свідчить про його неналежну поведінку за час відбування покарання у період з 2015 по 2018 роки.
Як вбачається з викладених вище характеристик засуджений фактично до 2018 року характеризувався адміністрацією колонії негативно і як такий, що до своїх трудових обов`язків ставиться посередньо.
Таким чином, суд вважає, що саме поведінка засудженого у період з вересня 2018 року по листопад 2019 року свідчить про його сумлінне відношення до праці та належну поведінку. Нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання. Засуджений має позитивні зрушення, про що свідчать його заяви про участь у програмах диференційованого впливу, однак період, протягом якого відбулися ці зрушення, є занадто нетривалим.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні спільного клопотання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошено о 8 годині 02 грудня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1