Справа № 755/8972/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001873 від 05 березня 2019 року,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001873 від 05 березня 2019 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, тому просили відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченим винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Влох проти Польщі п. 108).

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше судимий за злочин у сфері обігу наркотичних засобів.
В даному кримінальному провадженні зв`язок обвинуваченого ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються прокурор та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Разом із тим, будь-які докази на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в наданих суду матеріалах відсутні та прокурором у судовому засіданні не доведені, зокрема достатніми доказами не підтверджено, що ОСОБА_5 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, на теперішній час досліджені письмові докази, частково допитані свідки, лише гіпотетична можливість вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України, не може свідчити про їх доведеність прокурором.

В частині третій статті 194 КПК України унормовано право суду зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Суд звертає увагу, що наявність у кримінальному провадженні лише однієї обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не дає суду права застосовувати жодний запобіжний захід, а лише дає можливість, у відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Враховуючи, що прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, однак не доведено існування відносно нього хоча б одного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити частково і зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду в рамках цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 194 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: