Єдиний унікальний номер:448/1538/17
Провадження № 1-кп/448/30/18
У Х В А Л А
судового засідання

21.03.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 04.10.2017року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 04.10.2017року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , тримання під вартою, оскільки не відпали ризики передбачені ст.177 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у судовому засіданні, підтримав думку свого адвоката ОСОБА_6 , щодо відмови у задоволені даного клопотання, про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, стосовно нього, з можливістю обрання менш суворого запобіжного заходу домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , більш м`яких запобіжних заходів, в судовому засіданні не встановлено, а судове провадження по справі ще не закінчено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя може оцінюватися на підставі суворості можливого судового рішення і це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий ступінь значимості, який може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням обставин даного кримінального правопорушення, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке відповідно до ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного офіційного місця праці, розлучений, дітей та утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, тому суд дійшов до висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 , вищевказаний запобіжний захід, суд виходить саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості обвинуваченому перешкоджати кримінальному провадженню, та/чи переховуватись від правосуддя, із врахуванням ступеня тяжкості інкримінованого їм кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.05.2018р. включно.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, а начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» та начальнику Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області направити для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1