Справа № 153/164/19
Провадження №11-кп/801/832/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 15.01.2019 та за №0000012 від 10.01.2019,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2019 року, яким:
ОСОБА_7 , який народився 1992 року у лютому місяці 19 числа у селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, який інвалідності не має, громадянина України, відповідно до ст.89 КК України не судимого,
-визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч.1 ст.70 та ч.1 ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з часу його затримання, тобто з 28 лютого 2019 року.
Зараховано ОСОБА_7 в строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні перебування у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І.Ющенка у зв`язку із проведенням судово-психолого-психіатричної експертизи 8 (вісім) днів.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Також судовим рішенням вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.
Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що 13 січня 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 знаходився по АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на незаконне проникнення до чужого житла. Так, обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, в порушення ст.30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканість житла, вільно зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_9 , де через вхідні двері незаконно проник у середину житлового будинку.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.
Окрім того, 13 січня 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 знаходився у будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований у АДРЕСА_2 , де між ним та потерпілою ОСОБА_9 виникла словесна суперечка з приводу того, що він самовільно зайшов до належного їй будинку. Під час словесної суперечки у обвинуваченого ОСОБА_7 виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_7 умисно почав наносити удари кулаками потерпілій ОСОБА_9 в область обличчя, тулуба, ніг та по інших частинах тіла. Відповідно до висновку експерта №5 від 17.01.2019 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садно в ділянці перенісся, по центру, садно в ділянці верхньої губи справа, садна в ділянці підборіддя справа, синець в лівій скроневій ділянці, ближче до зовнішнього кута лівого ока, садно в ділянці нижньої щелепи справа, синець по задній поверхні лівого плеча, в середній третині, синці в лівій підмишковій ділянці, синці по боковій поверхні лівої молочної залози, синець по задній поверхні грудної клітки зліва, синці в ділянці правого плечового суглобу, по задній поверхні та по задній поверхні грудної клітки справа, синці по передній грудної клітки справа, в проекції 2, 3 ребер, по середньо-ключичній ліній, синці по задньо-боковій поверхні лівого стегна, у верхній третині, садна по тильній поверхні лівої кисті, синець в ділянці другого пальця лівої кисті, синець в ділянці другого пальця правої кисті, на нігтьовій фаланзі, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Окрім того, 09 січня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин в обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився по АДРЕСА_4 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення торгівельного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_10 . Так, з метою реалізації свого умислу направленого на крадіжку, обвинувачений ОСОБА_7 шляхом розбиття склопакету вікна вищевказаного приміщення, незаконно проникнув у середину, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав наступний товар: три скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. кожна пива «Пиво безалкогольне світле спеціальне пастеризоване «Балтика безалкогольне» №0, виробництва Україна» вартістю 23,38 грн. за одну скляну пляшку, відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 70,14 гривень; три упаковки соку «Садочок» Яблуко-виноград» Нектр» об`ємом по 0,2 л. кожна, виробництва ТОВ «Сандора» Україна, Миколаївська область Вітовський район, вартістю 8,15 грн. за одну упаковку, відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 24,45 грн.; чотири шоколадки в плитках, торгової марки «Roshen», молочний шоколад «Рошен» з чорною нугою, вагою 90 грам кожна, виробництва Україна, ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», вартістю 17,04 грн. за одну плитку, відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 68,16 грн.; чотири шоколадки в плитках торгової марки «Roshen», «Roshen»PREMIUM QUALITI MILK CHOKOLATE INSPIRING MILK CHOKOLATE», вагою 90 грам кожна, виробництва Україна, ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», вартістю 19,80 грн. за одну плитку, відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019 на загальну суму 79,20 грн.; одну шоколадку в плитці торгової марки «Roshen» темно молочний шоколад «Чайка» вагою 90 грам, виробництва Україна, ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», вартістю 18,36 грн., відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019; дві упаковки сухариків «Сухарики пшенично-житні зі смаком краба» торгової марки FLINT, вагою по 70 грам кожна, виробництва ТОВ «Клуб Чіпсів», пр.Олександра Поля, буд.103 каб.203 м.Дніпро, вартістю 9,06 грн. за одну упаковку відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 18,12 гривень; дві упаковки чіпсів торгової марки FLINT, назви «CHIPSTERS» БЕКОН» вагою по 25 грам кожна упаковка, виробництва Україна, вартістю 7,18 грн. за одну упаковку відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 14,36 грн.; одне печиво «Симпатяшка-банан» печиво здобне з начинкою з ароматом банану», вагою 35 грам, виробництва ТОВ «Чарівна мозаїка» Україна м.Харків, вартістю 114,63 грн. за один кілограм відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 4,01 грн.; одне печиво «Веселі овечки» печиво здобне», вагою 20 грам, виробництва ТОВ «Чарівна мозаїка» Україна м.Харків, вартістю 97,98 грн. за один кілограм відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, на загальну суму 1,95 грн.; один мармелад «Мармелад желейний «Okey» загорнутий асорті» вагою 20 грам, виробництва ТОВ «КріолітД» м.Дніпро, вартістю 93,98 грн. за один кілограм відповідно до висновку експерта №958-967/19-21 від 05.02.2019, тобто на суму 1,87 грн. В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 300 грн. 62 коп.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 січня 2019 року приблизно о 01 годині 00 хвилин в обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився у місті Ямпіль Вінницької області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення перукарні «Інстайл-2», яке розташоване по вулиці Соборна,31-а у місті Ямпіль Вінницької області. Реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 переконавшись, що він діє таємно та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву вхідних та міжкімнатних дверей вищевказаного приміщення, незаконно проник у середину, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав гроші в сумі 1200 гривень належні потерпілій ОСОБА_11 , які перебували у шухляді столу для стрижки, та 400 гривень належні ОСОБА_12 , які перебували у шухляді манікюрного столу. У подальшому обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1600 гривень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції щодо нього та пом`якшити призначене йому покарання, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що перебуваючи у СІЗО він переглянув свою поведінку та образ життя, потерпілі не мають до нього претензій, але він бажає відшкодувати їм за свій вчинок, він повністю визнав свою вину та неодноразово розкаявся у вчиненні ним даних злочинів. Вважає, що призначене покарання у виді обмеження волі є гарантією та вагомою причиною не чинити протиправних дій, зобов`язується бути законослухняним громадянином на все життя.
Інші учасники судового провадження судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю, а вирок суду першої інстанції без змін.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, не повідомили апеляційний суд про причини своєї неявки, обвинувачений, його захисник та прокурор не заперечували проти судового розгляду у відсутність вказаних осіб, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України судовий розгляд відбувся у їх відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо пом`якшення призначеного йому покарання, призначивши покарання у виді обмеження волі.
Згідно вимог статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, як вбачається з оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і пояснив, що всі злочини він вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Це ж він підтвердив і у суді апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевим судом належним чином враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність претензій від потерпілих будь-якого характеру. Також враховані визнання вини та щире каяття обвинуваченого як обставини, які пом`якшують його покарання, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує його покарання.
Окрім цього, судом першої інстанції враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою №332/227 від 17.01.2019 року. Зареєстрований та проживає у багатодітній сім`ї по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №02-25-21 від 22.01.2019 та №02-25-20 від 22.01.2019 виданих виконкомом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. На даний час компрометуючих матеріалів на обвинуваченого ОСОБА_7 до Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області не надходило (довідка характеристика №02-25-23 від 22.01.2019). На обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, що підтверджується довідкою №01-4-122 від 21.01.2019. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №20 від 25.02.2019 року судом встановлено, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_7 діяння, останній на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 є особою з легкою розумовою відсталістю. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.
Таким чином, з врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, інформації викладеної у досудовій доповіді щодо призначення покарання, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, сторони захисту та думку потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому колегія суддів апеляційного суду переконана, що визначене місцевим судом відповідно до ч.1 ст.70 та ч.1 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також колегія суддів вважає доречними посилання суду першої інстанції у судовому рішенні на те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
На думку колегії суддів, у даному випадку саме такий визначений судом першої інстанції вид та розмір покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 буде необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для його зміни, як того просить у своїй скарзі обвинувачений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 403, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя