Дата документу 07.10.2019 Справа № 554/8012/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року cлідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000186 від 31.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000186 від 31.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367КК України.

У клопотанні порушується питання про необхідність тимчасового доступу до реєстраційної справи (в т.ч. у паперовому вигляді документи, які містяться в електронній формі) про державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства « ОСОБА_5 » ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ).

Клопотання обґрунтоване тим, що що засновнику Фермерського господарства « ОСОБА_5 » громадянину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 2015-2017 років протиправно, без проведення аукціону, на умовах оренди виділено земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято накази: № 5007-сг від 25.05.2017, № 5016-сг від 29.05.2017, № 5008-сг від 25.05.2017, № 5017-сг від 29.05.2017, № 3765-сг від 11.04.2017, № 1317/0/75-15-сг від 18.09.2015, № 1291/0/75-15-сг від 18.09.2015, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду ОСОБА_6 земельні ділянки державної власності загальною площею 67,7233 га, розташовані за межами населених пунктів Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення фермерського господарства.

Усі вищезазначені накази ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняті на підставі клопотань ОСОБА_6 та доданих до них документів.

У подальшому, між ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 укладено 7 договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства загальною площею 67,7233 га, розташовані за межами населених пунктів Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Вказані накази прийнято, а договори оренди землі укладено із порушенням Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство».

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство» в редакціях, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів,крімвипадків, встановленихчастинами другою, третьоюстатті 134 цього Кодексу.

Разом з тим відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство», який є спеціальним нормативно-правовим актом у вказаних правовідносинах.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 цього Закону).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство».

Так, згідно з абзацами 1, 2 частини першої статті 7 цього Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Аналіз приписів вказаного вище законодавства у сукупності свідчить про те, що громадяни, які виявили бажання отримати земельні ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства, у поданій заяві до ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язані обґрунтувати право на отримання землі відповідно до кожної підстави.

Саме наявність цього обґрунтування забезпечує раціональне та ефективне використання земель для розвитку фермерського господарства, запобігає виведенню земель сільськогосподарського призначення із державної власності та її отриманню на пільгових умовах.

Отже, спеціальний Закон України «Про фермерське господарство» визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України «Про фермерське господарство»).

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

У поданих до ІНФОРМАЦІЯ_2 заявах (клопотаннях) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства ОСОБА_6 не обґрунтовано бажані для отримання великі розміри земельних ділянок, на території сільської ради, з урахуванням перспектив діяльності створюваного фермерського господарства.

Також, у вказаній заяві та доданих до неї документах не вказано кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання землі.

Отже, відсутність у заяві обов`язкової інформації щодо обґрунтування значних розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності створюваного фермерського господарства та відсутність реальної можливості її обробітку, кількості членів фермерського господарства і наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність є порушенням встановленої процедури набуття права оренди на землю для створення та ведення фермерського господарства.

Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», якою встановлено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури, спірні земельні ділянки, виділені ОСОБА_6 , розташовані не єдиним масивом.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Натомість відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів.

У зв`язку із викладеним, враховуючи вимоги статей 7, 12 Закону «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Установлено, що ОСОБА_6 протягом 2015-2017 (дві у 2015-му та п`ять у 2017-му) років отримав в оренду для ведення фермерського господарства сім земельних ділянок загальною площею відповідно 67, 7233 га.

При цьому, в 2014 та 2015 роках (договори оренди від 22.12.2014 та 07.08.2015) ОСОБА_6 , з метою реалізації права на створення фермерського господарства, вже отримано дві земельні ділянки загальною площею 47, 1877 га на території Заворсклянської сільської ради для ведення фермерського господарства.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство « ОСОБА_5 » зареєстроване 01.09.2015.

Оскільки ОСОБА_6 є засновником ФГ « ОСОБА_5 » та вже отримав земельні ділянки для створення зазначеного господарства, то надання йому для ведення фермерського господарства ще семи окремих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в іншому місці, суперечить зазначеним правовим нормам.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру Полтавській області не надано належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у клопотаннях ОСОБА_6 , відсутності належного обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів, не перевірено та не враховано обставини, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, наявність в нього бажання здійснювати фермерську діяльність та спроможність вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства.

Формальний підхід до вирішення заяви, прийняття рішення про затвердження ОСОБА_6 проектів землеустрою щодо відведення та про передачу в оренду земельних ділянок, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів, що є підставою для скасування рішень про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, їх передачу в оренду та визнання недійсними укладених договорів оренди.

Інформація про дату реєстрації, кількість засновників та учасників фермерського господарства знаходиться у реєстраційній справі вказаної юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційна справа ФГ « ОСОБА_5 » знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою повного, швидкого та неупередженого дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до зазначених документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, зазначених у клопотанні, розгляд даного клопотання слідчий суддя вважає за необхідне проводити відповідно до ч. 2 ст.163 КПК України без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі, прохав розглядати клопотання за наявними матеріалами та задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 цієї норми визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Судом установлено, що у провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000186 від 31.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Інформація, яка міститься в до реєстраційних справ про державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства « ОСОБА_5 » ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), має суттєве значення для справи, а саме для встановлення обставин щодо кількості засновників та учасників фермерського господарствата відповідно наявність правових підстав для передачі в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства ОСОБА_6 та в подальшому буде слугувати доказами в даному кримінальному провадженні підтвердження або спростування фактів, які на даний час відомо досудовому розслідуванню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних, що дають підстави вважати, що вищевказані документи містять дані, що мають значення для встановлення істини у справі, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а отримання цих відомостей в інший спосіб неможливо, тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132,159-166 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл процесуальному керівнику прокурору Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області юристу 1 класу ОСОБА_4 та слідчому СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 на тимчасовий доступ до реєстраційних справ (в т.ч. у паперовому вигляді документи, які містяться в електронній формі) про державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства « ОСОБА_5 » ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) з можливістю виготовлення їх копій.

Строк дії ухвали становить один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл про проведення обшуку згідно з положеннями кримінально-процесуального кодексу України з метою відшукування та вилучення зазначених документів.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду, передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1