Справа №: 671/1311/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000203 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клинини Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2019 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Клинини поблизу власного господарства № 122 по вул. Йосипа Сироти, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку носа потерпілої ОСОБА_5 , спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому спинки носа зі зміщенням уламка, крововиливу м`яких тканин в лівій навколоочній ділянці з переходом на спинку носа та праву навколоочну ділянку обличчя.
Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта № 431 від 12.07.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні не визнав. Дав показання, з яких слідує, що 06.07.2019 він почув, як його мати та ОСОБА_5 сваряться біля його будинку. Пізніше він побачив, як остання видерла у матері палиці, за допомогою яких та пересувається, і кинула маму на землю. Тоді чоловік потерпілої сказав, щоб вона била ОСОБА_6 в голову. Почувши таке, він підбіг до ОСОБА_5 і відштовхнув її рукою в область голови, після чого остання впала обличчям до землі. Коли вона встала, він побачив кров у неї на обличчі. Умислу наносити тілесні ушкодження потерпілій у нього не було, він лише захищав свою маму. Також обвинувачений повідомив, що у потерпілої та його матері вже тривалий час погані відносини через худобу, яку довелось віддати.
Потерпіла ОСОБА_5 в ході судового розгляду показала, що 06.07.2019 вона з чоловіком ОСОБА_7 їхала на мотоблоці повз домоволодіння обвинуваченого. На вулиці біля будинку сиділа його мати - ОСОБА_6 , яка раптово почала кидати по них яйцями. Така поведінка матері обвинуваченого викликана давньою образою, оскільки ОСОБА_5 , в силу своїх посадових обов`язків, виявила близько десяти років тому у їхньої корови поганий результат аналізу, а тому корову у ОСОБА_6 забрали. З того часу у них неприязні відносини.
Коли потерпіла злізла з мотоблоку, то мати обвинуваченого взяла палиці та почала ними махати до неї. ОСОБА_5 схопила за одну палицю і жінка впала. Після цього вибіг ОСОБА_4 та ударив її кулаком правої руки один раз в ніс. Від удару вона впала на землю, однак не обличчям до низу, а на бік. Вибачення у неї обвинувачений не просив, шкоду не відшкодував.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є чоловіком потерпілої зазначив, що мати обвинуваченого почала кидатися яйцями, коли вони з дружиною проїжджали повз неї на мотоблоці. Він зупинився і його дружина злізла з мотоблоку. Потім ОСОБА_6 почала палицями махати на ОСОБА_5 , але остання схопила за одну, після чого мати ОСОБА_4 впала. Обвинувачений вибіг та ударив потерпілу кулаком в ніс, і від удару вона впала. Він підійшов до ОСОБА_4 і запитав, за що той ударив його дружину, а у відповідь прозвучало: «тому що заслужила». Ніяких тілесних ушкоджень його матері не наносили. Також він не казав дружині бити стару в голову - це не правда.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України доведена.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що надані стороною обвинувачення:

- витягом з ЄРДР від 07.07.2019 та протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.07.2019, які підтверджують, що 07.07.2019 було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000203 по факту заподіяння потерпілій ОСОБА_5 одного удару в ділянку носа ОСОБА_4 06.07.2019 в с. Клинини (а.с. 31, 32, 34);

- висновком судово-медичної експертизи № 431 від 12.07.2019, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому спинки носа зі зміщенням уламка, крововиливу м`яких тканин в лівій навколоочній ділянці з переходом на спинку носа та праву навколоочну ділянку обличчя, що могли утворитись не менше ніж від одного удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, та за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Судячи по кольору крововиливів, вони можуть мати давність утворення в межах 3-5 діб до моменту початку проведення судово-медичної експертизи 10.07.2019, що не виключає можливості їх утворення в час та за обставин, що вказані в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не характерні та не специфічні для їх утворення при падінні потерпілої з висоти власного зросту (а.с. 37, 38).Дана експертиза призначена ухвалою слідчого судді від 09.07.2019 (а.с. 57).

- протоколами проведення слідчих експериментів від 17.07.2019 з додатками (відеозаписами), згідно з якими потерпіла та свідок ОСОБА_7 відтворили обстановку та обставини нанесення ОСОБА_4 06.07.2019 близько 12:30-13:00 год. одного удару кулаком правої руки в ділянку носа потерпілої (а.с. 39, 40, 46).

Окрім письмових доказів, вина обвинуваченого повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , які жодним чином не спростовано, і які є послідовними, логічними, переконливими, та повністю узгоджуються між собою, а також із показами допитаного свідка ОСОБА_7 та іншими доказами, зокрема: висновком судово-медичної експертизи, протоколами слідчих експериментів з додатками.

Не заперечує і факту нанесення тілесних ушкоджень (однак у виді поштовху) та участі в самому конфлікті допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 .

Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку, що досліджені в ході судового розгляду вищенаведені належні та допустимі докази поза розумним сумнівом підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, а також повністю спростовують висловлену стороною захисту версію про неправомірну поведінку потерпілої та відсутності прямого умислу на заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Також висновок судово-медичної експертизи повністю спростовує покази обвинувачення в частині того, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли в результаті падіння на обличчя від його поштовху. Так, експерт вказав, що локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не характерні та не специфічні для їх утворення при падінні потерпілої з висоти власного зросту.
За результатами судового розгляду кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ята кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю (а.с. 36).

Враховуючи досудову доповідь і всі обставини справи в їх сукупності, заперечення своєї винуватості обвинуваченим, те що ОСОБА_4 не працює, шкоду потерпілій не відшкодував, вибачення за вчинене не просив, суд переконаний, що саме покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини, за якою кваліфіковано його діяння буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_4 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком сто п`ятдесят годин.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1