Дата документу 06.06.2019 Справа № 333/527/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/69/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/527/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст.286 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006854, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, має на утриманні сина 2014 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року закрито кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Звільнено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, застосувавши підпункт в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_7 - залишено без розгляду.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідно до обвинувального акта 10.05.2016 року, приблизно о 05 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «MITSUBISHI - GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Радгоспної в м. Запоріжжі, з боку вул. Новокузнецької в напрямку вул. Культурної. Під час руху, при наближенні до перехрестя з вул. Культурної, для водія ОСОБА_10 , на світлофорі почалася зміна сигналів з зеленого, що дозволяє рух, на жовтий та червоний, які забороняють подальший рух транспортних засобів.

Водій ОСОБА_10 , маючи об`єктивну можливість виявити початок зміни сигналів світлофора та прийняти своєчасні заходи на зменшення швидкості руху та зупинку керованого транспортного засобу перед світлофором, в порушення вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: - «сигнали світлофора мають такі значення: є) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух» вказані дії не виконав та продовжив перетин перехрестя.

В цей же час, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «NISSAN-VАNETTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , стояв по проїзній частині вул. Культурної перед перетином з вул. Радгоспною, а після включення зеленого сигналу світлофора, розпочав рух та став перетинати проїзну частину вул. Радгоспної, рухаючись прямолінійно.

10.05.2016 року, приблизно о 05 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_10 , рухаючись по вул. Радгоспній, виїхав на перехрестя з вул. Культурною на заборонений сигнал світлофора, де відбулося зіткнення передньої правої частини автомобіля «MITSUBISHI - GRANDIS» під керуванням водія ОСОБА_10 з лівою передньою частиною автомобіля «NISSAN-VАNETTA» - під керуванням водія ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 197/К від 23.12.2016 року, отримав наступні тілесні ушкодження: - «забій правого колінного суглобу із частковим пошкодженням внутрішньої колатеральної зв`язки та набряком м`яких тканин по медіальній поверхні суглобу».

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 9-24 від 24.01.2017 року, невідповідність дій водія ОСОБА_10 вимогам п. 8.7.3 є) Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні суду першої інстанції захисник обвинуваченого заявив клопотання про застосування до обвинуваченого підпункту в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За наслідками розгляду кримінального провадження суд першої інстанції вважав за можливе застосувати до ОСОБА_10 підпункт в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим закрив кримінальне провадження та звільнив від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий вважає ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, відповідно до ст. 85 КК України унормовано, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Частиною 2 ст. 373 КПК України передбачено, що якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку. Тобто, суд порушив вимоги кримінального процесуального законодавства та виніс ухвалу, тоді як повинен був винести вирок та вирішити цивільний позов.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити вирок та вирішити цивільний позов.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини провадження, доведеність вини ОСОБА_10 , кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, вважає, що судом першої інстанції неповною мірою проведено судовий розгляд по справі та істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону. Зазначає, що у судовому засіданні в суді першої інстанції захисником обвинуваченого, на стадії дослідження доказів по справі, було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 підпункту в) частини 1 статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». Після чого, суд першої інстанції, не дослідивши обставин по справі, у тому числі докази зі сторони представника державного обвинувачення, виніс ухвалу про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_10 та застосування Закону України «Про амністію у 2016 році». Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із неправильним застосуванням ч. 2 ст. 86 КК України, обвинуваченого ОСОБА_10 не визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, а також вирок стосовно обвинуваченого не набрав законної сили. Таким чином, судом передчасно, необґрунтовано звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі підпункту в) частини 1 статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та закрито кримінальне провадження.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286 КК України у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарг; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та частково підтримала апеляційну скаргу потерпілого; потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали провадження та вислухавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 18.10.2017 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито та звільнено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, застосувавши підпункт в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_7 залишено без розгляду.

З даним рішенням суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія - це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Стаття 3 цього ж Закону передбачає, що суд, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За змістом п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

З системного аналізу вказаної норми закону вбачається, що амністія не застосовується до осіб, стосовно яких здійснюється досудове розслідування або судове провадження до постановлення судом обвинувального вироку.

Враховуючи зазначене, на думку колегії суддів, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» під час судового розгляду кримінального провадження до постановлення судом обвинувального вироку та звільнивши ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності і закривши кримінальне провадження щодо нього, суд першої інстанції допустив неправильне застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За змістом ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи із вищенаведеного, ухвала суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 повернути до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4