ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/4229/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2428/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого та його захисника на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 05 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України,за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 01 2015 року у виді 1 року позбавлення волі, з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі на 5 років.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 2819 гривень 20 копійок на користь держави.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що у кінці лютого 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, повторно, проник через пошкоджене вікно до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав два комплекти білизни, вартістю 504 гривні кожен, кальян середній Premium Hookah 0302, вартістю 832 гривні та симфоніон, вартістю 16000 гривень, згідно висновку експерта №6566/10238 від 13.10.2016 року.
З місця вчинення злочину ОСОБА_7 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 17840 гривень 00 копійок.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам по справі в частині підтвердження вини засудженого, не надав належної оцінки доводам обвинуваченого про його невинуватість, однобічно та неповно провів судове слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом допущено неповноту та однобічність судового розгляду та знехтувано обов`язком всебічного та неупередженого дослідження усіх обставин справи.

Апеляційну скаргу подано також обвинуваченим ОСОБА_7 , який в свою чергу наголошує на своїй невинуватості, зазначивши при цьому, що кальян та дерев`яний коробок, який виявився симфоніоном, він знайшов поряд зі своїм будинком та будинком потерпілої в обрізках дерев. Що стосується постільної білизни, то він взагалі не знає як вона потрапила до його домівки.

Крім того, вказує, що зізнався у вчиненні крадіжки вищевказаного майна під психологічним тиском, який на нього чинили працівники правоохоронних органів.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг, просили задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційні скарги без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, при цьому зазначив, що на початку березня чи в кінці лютого 2016 року, точний час не пам`ятає, він виконував роботу у ОСОБА_10 і під час роботи проживав разом з замовником за адресою: АДРЕСА_4 . Коли роботу було виконано, то він, ОСОБА_7 повернувся жити до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 . Повідомив, що біля його будинку дуже часто викидають дрова (спиляні гілки дерев), листя, сміття. Через деякий час, на вказаній купі дров, побачив симфоніон, але він навіть не знав, що це таке. Перетягуючи гілки з купи, він побачив кальян, який також забрав додому, оскільки подумав, що всі ці предмети було викинуто, як не потрібні. Також пояснив, що через тиждень до нього завітали друзі, які побачили вказані вище предмети та запропонували їх продати. Він, ОСОБА_7 , сказав, що якщо вони коштують грошей, то можна і продати. Після розмови, вони взяли симфоніон і пішли його здавати на «Центральний ринок» в м. Лозова Харківської області. Повідомив, що симфоніон здавав ОСОБА_11 , за який він отримав 300 гривень. Після чого вони всі втрьох, тобто він, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на виручені кошти придбали пляшку горілки та продукти харчування.
Додатково повідомив, що кальян залишився вдома. Через деякий час приблизно о 06 годині 00 хвилин, до нього додому приїхали співробітники поліції, які повідомили про обшук помешкання та запитали, чи є наявний кальян. ОСОБА_7 повідомив про те, що кальян наявний і відразу його віддав. Також повідомив, що під час обшуку постільна білизна не вилучалась. Додатково пояснив, що у дворі свого будинку, біля калитки, він, ОСОБА_7 , знайшов 2-х спальний комплект постільної білизни, який не був запакований та перебував у сумці темно-зеленого кольору в смужку. Постільна білизна була темно-коричневого кольору та звідки вона взялась у дворі будинку йому не відомо. Пояснив, що постільну білизну було вилучено працівниками поліції у його сестри, котрій її віддав раніше.
Також пояснив, що кальян було пошкоджено, коли він його знайшов, і зібрав він був з двох частин. Симфоніон привернув його увагу гарною різьбою по дереву, але на той час, коли його знайшов, він не знав, що це за річ. Повідомив, що потерпіла проживає від його будинку на відстані приблизно 500 м і до судових засідань потерпілу взагалі не знав.
Крім того вказав, що слідчим СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 на нього здійснювався психологічний тиск під час досудового розслідування, а тому під час досудового розслідування надавав показання, якими визнавав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні.

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду, зокрема ґрунтуються на показаннях самого обвинуваченого, який по суті не заперечує того факту, що він дійсно заволодів кальяном та симфоніоном, заперечуючи при цьому проникнення до домоволодіння потерпілої.

Проте, вказане твердження ОСОБА_7 про те, що викрадені речі ним були знайдені, а не викрадені спростовується показами свідка ОСОБА_13 в судових засіданнях суду першої інстанції, в яких він пояснив, що займався скупкою раритетних речей. Одного разу, не пам`ятає, коли саме, йому принесли музикальну шкатулку, яку він придбав. Через деякий час до нього прийшли слідчі та почали запитувати про музикальну шкатулку. Повідомив, що на початку 2016 року, коли було холодно, до нього підійшов молодий хлопець, невисокого зросту та запитав про те, чи купує старі речі. Після чого, він, ОСОБА_13 , разом з молодим хлопцем вийшов за межі ринку, подивися на шкатулку та домовились за ціною. Ціна складала 500 гривень. Додатково повідомив, що шкатулка була у пошкодженому стані (кришка різна відбита, ручка заводна інколи проскакувала, була відсутня металева пластина) та завернута у ковдру (колір ковдри не пам`ятає). Також пояснив, що підходив до нього один молодий чоловік, а коли вийшов на межі ринку, то там було ще двоє молодих хлопців. Він, ОСОБА_13 , звісно запитав чи шкатулка крадена, але йому відповіли, що ні. Гроші за шкатулку він віддав хлопцю невеликого зросту, але це був не ОСОБА_7 . Додатково пояснив, що в цей же день, приблизно через годину, симфоніон у нього придбали, оскільки він стояв на прилавку. Хто саме придбав він не знає, оскільки цю особу раніше не бачив.
Також повідомив, що на досудовому слідстві для впізнання, йому було пред`явлено 2-3 фото, щоб він міг впізнати ОСОБА_7 . Впізнання відбувалось у відділ поліції, а саме в кабінеті слідчого; свідченнями потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні 26 лютого 2018 року повідомила, що всі ці події сталися в лютому 2016 року. Вона, ОСОБА_9 , перебувала на ринку, допомагала своїм сватам. Приблизно о 13 годині 00 хвилин повернулась додому та побачила, що на веранді вийняте скло у великому вікні. Коли зайшла до будинку, то побачила, що все в будинку перевернуто, після чого зрозуміла, що в помешканні були грабіжники. Зрозуміла, що в неї було вкрадено телефон, грошові кошти та документи. Вона, ОСОБА_9 , вийшла з дому та пішла до родичів, щоб порадитися з ними, що робити далі. Після цього звернулась до поліції, викликавши наряд поліції. Співробітники поліції приїхали приблизно о 17 годині 00 хвилин, які все оглянули, сфотографували, зняли відбитки пальців зі скла, які були дуже явні. Додатково повідомила, що оскільки це був лютий місяць і було темно на дворі, вона побоялась залишатись вдома, а тому закрила двері та пішла до знайомих, щоб розповісти про те, що сталось. Приблизно через годину вона, ОСОБА_9 , повернулась додому та виявила, що в неї пропав симфоніон, постільна білизна та кальян. Після чого, вона, ОСОБА_9 , зателефонувала ОСОБА_14 , оперуповноваженому Лозівського ВП ГУНП Харківської області, який займався цією справою. ОСОБА_15 сказав щоб вона, ОСОБА_9 , не підходила до будинку, оскільки не зрозуміло, що у грабіжників у голові. Після чого, закривши двері будинку, вона пішла ночувати до сватів. Через деякий час, було скоєно напад втретє, щоб скоїти крадіжку, але працівниками поліції грабіжники були затримані. Як їй, ОСОБА_9 , відомо, зі слів слідчого ОСОБА_16 та зі слів оперуповноваженого ОСОБА_15 , крадіжку скоїло три особи ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Слідчий повідомила, що Піднебесний та ОСОБА_18 були затримані відразу, а ОСОБА_7 затримували протягом 2-3 тижнів.
Також пояснила, що симфоніон був темно-коричневого кольору (колір «горіх»), поверхня різьблена та покрита лаком. Якщо відкрити кришку, то в середині на шовку були вишиті чоловік та жінка, які знаходились на металевій пластині. Також була ручка, яка фіксувалась. Повідомила, що сімфоніон був в робочому та в ідеальному стані, був привезений з іншої країни, оскільки є сімейною реліквією та дуже дорогоцінною річчю. Підстав для того, щоб його викинути не було. Додатково повідомила, що кальян це прозорий плафон, від якого відходила трубка приблизно довжиною 1 м, що була покрита коричневою тканиною, муштук був відсутній, тобто кальян перебував в неробочому стані, але підстав, щоб його викинути не було. Стосовно постільної білизни пояснила, що вона перебувала в останній кімнаті, в спальні, лежала на дивані. Білизна була запакована, виготовлена з тканини «Бязь», виробник Білорусь, білого кольору, а на білому фоні були геометричні фігури, які саме фігури вже не пам`ятає.
Додатково пояснила, що взагалі було скоєно три крадіжки в її домоволодінні. Вікно було витягнуто, а не розбито. Після першої крадіжки, яка сталась в проміжок часу з 13 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, комплект постільної білизни, кальян та сімфоніон були в будинку. Під час другої крадіжки, яка сталась в проміжок часу з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, вказані вище речі було викрадено. Вже через два дні, в проміжок часу з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин було скоєно третю крадіжку, під час якої і було затримано 2 осіб Піднебесного та ОСОБА_18 , що перебували у її будинку; свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні 26 лютого 2018 року пояснив, що він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_20 сиділи, випивали та розмовляли. Під час розмови, ОСОБА_7 почав говорити про те, що він скоро стане міліонером. Через деякий час, вони пішли на базар та продали там шкатулку. Повідомив, що на базар ходив він, ОСОБА_11 , та ОСОБА_21 , а ОСОБА_7 на базар не ходив. Пояснив, що шкатулка була музикальною і вона знаходилась у ОСОБА_7 , який і запропонував її продати.
Додатково пояснив, що кальян не бачив, але бачив, що стояв якийсь чайник, оскільки він не курить, то і не розуміє, що це був за чайник чи можливо був кальян. Шкатулка була важка, її несли в покривалі. З покупцем шкатулки домовлявся ОСОБА_22 , а він, ОСОБА_11 , чекав його з боку будинку, а також йому не відомо скільки коштів було отримано за продаж шкатулки; показами свідка ОСОБА_23 наданими в судовому засіданні 26 лютого 2018 року про те, що ОСОБА_7 є її старшим братом. Точний час вона не пам`ятає, але це було навесні, їй зателефонував брат чи його дівчина, з якою він разом проживав, та запропонував придбати постільну білизну. Вона, ОСОБА_23 , прийшла до брата, дала йому грошові кошти на цигарки та забрала постільну білизну. Постільна білизна знаходилась в пакеті (майка), колір пакету та колір білизни не пам`ятає, але повідомила, що вона не була запакована. Через деякий час, вже восени, зателефонував слідчий і повідомив, що постільна білизна крадена. Пояснила, що коли дізналась про те, що білизна крадена, то відразу зустрілась з ОСОБА_15 і повернула йому постільну білизну. До комплекту постільної білизни входили: 2 наволочки, простирадло та підодіяльник.

Будь-які підстави вважати, що свідчення потерпілої та свідків є недостовірними відсутні.

Показання потерпілої і зазначених свідків є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються даними, що зафіксовані в заяві потерпілої ОСОБА_9 від 05.05.2016 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками від 03.06.2016 року; протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками з додатками від 03.06.2016 року; висновку судово-товарознавчої та мистецтвознавчої експертизи №6566/10238 від 13.10.2016 року, вартість якої складає 2819 гривень 20 копійок; ухвалі слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.07.2016 року про надання дозволу про обшук жилого приміщення; протоколі обшуку від 20.07.2016 року; протоколі огляду місця події від 24.10.2016 року; протоколі огляду предмету від 24.10.2016 року; постанові про визнання та приєднання до матеріалів ЄРДР №0001218 від 05.05.2016 року речових доказів від 24.10.2016 року; зберігальній розписці ОСОБА_9 від 24.10.2016 року.

Вказані докази є належними та допустимими, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів не вбачає.

Посилання обвинуваченого на психологічний тиск на нього з боку слідчого ВП Лозівського ГУ НП у Харківській області ОСОБА_12 , не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а саме постановою територіального управління державного бюро розслідування, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження від 26.03.2019 року, відповідно до якої кримінальне провадження № 00000081 від 08.02.2019 року закрито згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, що підтверджують версію обвинуваченого ОСОБА_7 , підтриману його захисником про непричетність до злочину та визнав його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника цих висновків не спростовують.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу вищевказаного кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника - без задоволення.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 05 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4