Провадження № 1-кп/344/176/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

законного представника

потерпілого ОСОБА_8 ,

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин скоєно за наступних обставин. 14 березня 2016 року, близько 11-00 год. обвинувачений ОСОБА_5 перебував в закладі громадського харчування «Чікен Хат», що по вул. Академіка Сахарова, 38 в м. Івано-Франківську. В цей час зустрів потерпілого ОСОБА_7 , із яким перебуває в неприязних відносинах з приводу образливої переписки в соціальних мережах. ОСОБА_5 з метою з`ясування причин конфлікту запропонував ОСОБА_7 пройти за будинок АДРЕСА_2 та продовжити розмову, на що потерпілий погодився. Перебуваючи за будинком АДРЕСА_2 , обвинувачений діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком правої руки по обличчі ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ще кілька ударів руками та ногами в ділянку обличчя та тіла потерпілого ОСОБА_7 . Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 місце події покинув. Згідно висновку експерта №230 від 04.07.2016 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень та викликала короткочасний розлад здоров`я; синця в ділянці правого ока, крововиливу під кон`юнктиву та сітківку правого очного яблука, забою з травматичним набряком м`яких тканин в лобно-тім`яній ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритого уламкового перелому правої виличної кістки з розходженням лобно-скулового шва, що викликав необхідність проведення операції - репозиції виличної кістки через гайморову пазуху справа, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоров`я і не є небезпечний для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема зазначив, що він разом з потерпілим вели переписку у соціальній мережі інтернет в ході якої потерпілий його ображав, через що між ними виникли неприязні відносини. 14.03.2016 року перебуваючи з ОСОБА_7 біля будинку 38 по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську рукою обвинувачений наніс удар по обличчі ОСОБА_7 , а потім наніс ще декілька ударів по тілу потерпілого. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Обвинувачений також просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році». Правові наслідки застосування акта амністії обвинуваченому та його законному представнику роз`яснені та зрозумілі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненому доводиться сукупністю наступних доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що 14.03.2016 року на перерві між уроками він пішов пити каву в «Чікен Хат», що по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську. Саме в той час його закликам обвинувачений, який наніс йому удар в область обличчя від якого він впав на землю. При цьому, обвинувачений ногами продовжував спричиняти потерпілому тілесні ушкодження. Потерпілий вважає, що вказані дії ОСОБА_5 вчинив з метою помсти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що 14.03.2016 року почувши крик він вибіг на вулицю де побачив, як один хлопець спричиняє удари іншому хлопцю, інші діти знімали все це на телефон. Розборонивши їх, свідок одразу ж пішов до директора школи та розповів про інцидент.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_7 неодноразово ображав ОСОБА_5 , через що вони 14.03.2016 року вирішили вияснити стосунки. Спочатку потерпілий спровокував конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс ОСОБА_7 удар в голову.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що 14.03.2016 року вона бачила, як на перерві по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську обвинувачений ОСОБА_5 перший наніс удар в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , а потім бив його ногами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначив, що станом на 2016 рік він вчився разом з обвинуваченим та потерпілим. 14.03.2016 року на перерві вони пішли позаду будинку АДРЕСА_2 , щоб вияснити стосунки. Спочатку ОСОБА_7 намагався вдарити ОСОБА_5 . Згодом ОСОБА_5 вдарив потерпілого рукою в обличчя.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому доводиться іншими письмовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Так, відповідно до протоколу про вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2016 року ОСОБА_8 повідомив, що 14.03.2016 року в дворі будинків, неподалік ЗОШ №21, що по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську, у його сина ОСОБА_7 з обвинуваченим виник конфлікт в ході якого останній наніс потерпілому кілька ударів в область обличчя чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №230 від 08.04.2016 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень та викликала короткочасний розлад здоров`я; синця в ділянці правого ока, крововиливу під кон`юнктиву та сітківку правого очного яблука, забою з травматичним набряком м`яких тканин в лобно-тім`яній ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритого уламкового перелому правої виличної кістки з розходженням лобно-скулового шва, що викликав необхідність проведення операції - репозиції виличної кістки через гайморову пазуху справа, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоров`я і не є небезпечний для життя в момент спричинення.

Отже, судом достовірно встановлено, що 14 березня 2016 року, близько 11-00 год. біля будинку №38 по вул. Академіка Сахарова в м. Івано-Франківську в обвинуваченого ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_15 виник конфлікт в ході якого обвинувачений спричинив потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоров`я і не є небезпечний для життя в момент спричинення. Вказані обставини підтверджуються як показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 так і самого обвинуваченого ОСОБА_5 , а також письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема, висновком судово-медичної експертизи №230 від 08.04.2016 року, які були предметом дослідження в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до висновку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих осіб). Суд також враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив на нього дорослих, рівень його розвитку, соціально-психологічні риси та особливості його особи. Крім того, згідно з пунктом 10 Зауважень загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», у всіх рішеннях, які ухвалюються у контексті здійснення юстиції щодо дітей, головним міркуванням має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини і, відповідно, традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, повинні поступатися місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. Відповідно до пункту 23.2, Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа. Крім того, під час обрання найбільш оптимального підходу до неповнолітнього у кримінальному провадженні, судом у всіх випадках має бути розглянута та врахована можливість звільнення неповнолітнього від покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих ним збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

При розгляді даного провадження суд також бере до уваги те, що відповідно до п.5.1 «Пекінських правил» (Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх), реакція на дії неповнолітніх правопорушників має ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відповідно до вимог ст.12 КК України, а тому на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. В судовому засіданні обвинувачений просив суд застосувати до нього акт амністії, правові наслідки застосування акта амністії обвинуваченому та його законному представнику роз`яснено та зрозуміло. Даних, які б перешкоджали застосування до обвинуваченого акта амністії судом встановлено не було. З врахуванням наведеного, обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року слід звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Так, заявлена сума матеріального відшкодування в розмірі 11427 грн. 46 коп. підлягає до задоволення, оскільки, понесені потерпілим витрати на лікування, проїзд та проведення експертного дослідження повністю підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах провадження та були предметом дослідження в судовому засіданні. При вирахуванні матеріального відшкодування суд також враховує добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди законним представником обвинуваченого ОСОБА_6 в розмірі 5500 грн., відповідно до платіжних доручень від 15.03.2016 року та від 17.03.2016 року. В той же час, суд вважає, що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було завдано моральних страждань, які виявились в спричиненні потерпілому фізичного болю, погіршенні його психо-емоційного стану, що змусило потерпілого докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Суд вважає, що спричинивши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, обвинувачений спричинив потерпілому відповідну моральну шкоду, проте розмір заявленого морального відшкодування в сумі 214400 грн. є занадто великим. Також, на переконання суду дані, які зазначені у експертному висновку №2-23/01 від 23.01.2017 року щодо розміру компенсації спричинених ОСОБА_7 моральних страждань в сумі 67 мінімальних заробітних плат, з врахуванням обставин справи, тяжкості понесених потерпілим тілесних ушкоджень, матеріального становища обвинуваченого на переконання суду є необґрунтованим, а тому не може бути взятий в основу для визначення розміру морального відшкодування. Суд приходить до висновку, що з врахуванням глибини моральних страждань, які зазнав потерпілий та матеріального становища обвинуваченого, буде необхідним та достатнім в цій частині, з врахуванням вимог розумності та справедливості, стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 кошти в сумі 40000 грн. Також, відповідно до вимог ст.120 КПК України, на користь ОСОБА_8 слід стягнути з ОСОБА_6 витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги захисника, підтверджені в судовому засіданні документально 8000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді одного року позбавлення волі.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково. Стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_8 - 5927 грн. 46 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди, 40000 грн. моральної шкоди та 8000 грн. витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, а всього разом 53927 грн. 46 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1