Провадження №11-сс/801/480/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 01.07.2019 року.

У зв`язку з тим, що суд не має можливості призначити розгляд справи до вищевказаної дати, то у відповідності з ч.3 ст.331 КПК України, головуючим в судовому засіданні було поставлено на розгляд учасникам судового процесу питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2019 року включно.
Приймаючи рішення суд першої інстанції мотивував його тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, який вчинив в період непогашеної судимості; перебуваючи на волі може продовжити вчиняти інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що прокурор порушив процесуальну процедуру, передбаченою главою 18 КПК України (вимоги ч.4 ст.199, ч.2 ст.183 КПК України), чим порушив право обвинуваченого на захист, проте суд першої інстанції не врахував дану обставину при постановлені оскаржуваної ухвали.

Прокурор жодним чином не довів, що саме найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідністю для застосування до ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України не існують жодних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а отже і є всі підстави застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід до завершення з`ясування всіх обставин.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження, судом першої інстанції, в порядку ст.331 КПК України, було продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 (який закінчувався 01.07.2019 року) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 23.08.2019 року включно.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий та підозрюється у скоєнні злочинів, які вчиненні ним в період іспитового строку, під час не погашеної судимості, причетність до скоєного заперечує, перебуваючи на волі може уникати явки до суду.
Викладені стороною захисту апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Суд першої інстанції продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту, щодо порушення прокурором процесуальної процедури, яка передбачена главою 18 КПК України, на що не звернув суд першої інстанції є безпідставними.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Обвинуваченому ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні №0000018 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2018 року застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком 60 днів, з визначенням застави, як альтернативний запобіжний захід.
В подальшому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжувався відповідно до ст.199 КПК України, що виключає перегляд раніше встановленої застави. Водночас це питання не вирішується повторно при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо воно вже вирішено. Розмір застави у такому випадку залишається незмінним.
Враховуючи зазначене вище, оскільки ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2018 року при застосуванні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно визначено розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень, тому ухвала в частині визначення застави діє при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом