ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/711/19 Справа № 204/3244/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

затриманого ОСОБА_7 углі,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 углі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах затриманого ОСОБА_7 угліна ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2019 року продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, уродженця м. Карши Кашкадар`їнської області, Республіки Узбекистан,
який розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених п.п. «а», «б» ч. З ст. 159, п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника затриманого ОСОБА_7 углі - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою стосовно ОСОБА_7 углі, -задоволено.
Визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 углі, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан.
Продовжено застосування щодо ОСОБА_7 углі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4).
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 ухилявся від правосуддя у Республіці Узбекистан та покинув країну після винесення постанови про притягнення його в якості обвинуваченого у кримінальній справі за п.п. «а,б» ч. З ст. 159, п. «в» ст. 2441, ч. 1 ст. 2442, п.п. «б,в» ч. 2 ст. 223 Кримінального кодексу Республіки Узбекистан, внаслідок чого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та оголошено у розшук.
В судовому засіданні встановлено, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не буде гарантувати запобіганню втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, оскільки ОСОБА_7 углі є громадянином Республіки Узбекистан, перебуває у розшуку, не має постійного місця проживання на території України.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , на інший не пов`язаний із триманням під вартою, на час розгляду даного клопотання не встановлено.

В апеляційній скарзі:

- адвокат ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_7 углі просить у надати оцінку належності та недопустимості доказів наданих прокурором, оцінку незаконності затримання та продовження тримання під вартою ОСОБА_7 углі., ухвалу скасувати, змінивши ОСОБА_7 углі запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Вказує, що в порушення вимог п.13.ч.1.ст. 7, ч.3 ст. 42 КПК ст. 193 КПК слідчий суддя не перевірив обґрунтованість затримання ОСОБА_12 , не роз`яснив його права, навіть не перевірив законність та обґрунтованість затримання, його дату та час.
Зазначає, що судом не було перевірено, засвідчений запит іноземної держави центральним органом України, чи наданий цей запит саме компетентним органом. Не перевірено наявність соціальних зв`язків затриманого та можливість його екстрадиції під час перебування його під домашнім арештом.
На думку апелянта, ухвала слідчого судді не містить обґрунтувань відмови в задоволенні його клопотання про заміну запобіжного заходу. Вважає, що судом не враховано сімейний стан ОСОБА_7 , наявність малолітньої дитини.
Зазначає, що жоден з доказів по справі не було переведено на зрозумілу для ОСОБА_7 углі мову на те відкрито йому.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та особи, щодо якої прийнято рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою для екстрадиційного арешту ОСОБА_7 углі, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст.584 КПК України.

Згідно з вищевказаною нормою, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подається копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України, документи про громадянство особи та наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст.584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч.8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Судове рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, заступником Генерального прокурора Республіки Узбекистан було направлено запит № 26/13-606-17322 від 26 грудня 2017 року, відповідно до «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», про вирішення питання стосовно видачі ОСОБА_7 углі для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 159, п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан.

Постановою суду по кримінальним справам м. Карши від 20 березня 2013 року, ОСОБА_7 углі обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Слідчим відділом Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 за підозрою ОСОБА_7 углі у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 258-3, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, в ході якого 28.11.2017 року останнього було затримано, згідно з вимогами ст. 208 КПК України.

Після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0000082, до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська щодо ОСОБА_7 углі було направлено обвинувальний акт.

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2018 року, 24.09.2018 року ОСОБА_7 углі було етаповано до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000082 за підозрою ОСОБА_7 углі було повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України. ОСОБА_7 углі продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, а саме до 13 березня 2019 року включно.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 углі застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, тривалістю не більше ніж 12 місяців.

Проведення екстрадиційної перевірки доручено прокуратурі Дніпропетровської області.

Строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення відповідно до ст. 49 КК України, - не закінчився.

Апеляційним переглядом встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 про перевірку наявністі підстав тримання ОСОБА_7 углі під вартою для екстрадиційної видачі, від 08 травня 2019 року, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 углі виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній дійсно перебуваючи тривалий період на території України, належної процесуальної поведінки та законів України не дотримувався, не реєстрував свого постійного місця проживання, не працював. В апеляційному суді прокурор заявила, що відносно ОСОБА_7 слухається і інше кримінальне провадження в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська.

Перевіркою встановлено, що прокурор у встановленому законом порядку надав слідчому судді матеріали екстрадиційної перевірки з копією повідомлення Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан, з якого вбачається, що ОСОБА_7 углі розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекестан, у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а,б» ч. З ст. 159, п. «в» ст. 244-1, ч. 1 ст. 244-2, п.п. «б,в» ч. 2 ст. 223 Кримінального кодексу Республіки Узбекистан.

Доказів того, що ОСОБА_7 углі із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, немає. Інформація щодо визнання вказаної особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, належності до громадянства України, відсутня.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч.8 ст.584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_7 углі, перевірив наявність підстав, які згідно зі ст.584 КПК України є підставою для застосування та продовження екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування щодо ОСОБА_7 углі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 углі не є громадянином України, статусу біженця не має, йому раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при застосуванні якого встановленні ризики, передбаченні ст.177 КПК України, перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкриміновані йому злочини за законодавством України відповідають ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 258 КК України, і є екстрадиційними, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 углі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноті судового розгляду, на думку колегії суддів, не розгляді його клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, -є необґрунтованими та спростовуються наданими матеріалами.

Не підлягають задоволенню і апеляційні доводи сторони захисту про процесуальні порушення під час судового розгляду та не роз`яснення слідчим суддею прав затриманому ОСОБА_7 углі. Дані твердження спростовуються журналом судового засідання, технічним записом. При цьому колегія суддів зазначає, що під час розгляду клопотання прокурора, в судовому засіданні були присутні захисник затриманого ОСОБА_7 углі адвокат ОСОБА_8 та перекладачі.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, рішення слідчого судді про продовження строку тимчасового арешту щодо затриманого відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню.

Тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 405, 407, 422, 584, 585, 590, 591 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах затриманого ОСОБА_7 углі,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника затриманого ОСОБА_7 углі - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою та задоволено клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою стосовно ОСОБА_7 углі, визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 углі, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, та продовжено застосування щодо ОСОБА_7 углі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4), - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4