Провадження1-кс/910/497/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувшискаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора,

ВСТАНОВИЛА:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора.
У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2018 зобов`язано уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладеного в заяві потерпілого ОСОБА_2 від 27.12.2017 щодо службового підроблення, вчиненого службовими особами прокуратури Запорізької області, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Також зазначив, що на момент складання скарги строки досудового розслідування порушені, слідчі дії для встановлення обставин щодо вчиненого правопорушення не проводились, він як потерпілий не був допитаний та не приймав участі у слідчих діях.
У зв?язку з цим ОСОБА_2 у скарзі просить поновити строк на встановлення у відповідності до ст. 216 КПК України підслідності кримінального провадження за № 0000545 від 11.06.2018 за ч.1 ст.366 КК України та зобов`язати завершити досудове розслідування у строки передбачені ч.1 ст.219 КПК України.
В судове засідання ОСОБА_2 не з?явився. 25.09.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла заява від 23.09.2019, в якій він просить розглянути скаргу в судовому засідання за його відсутності, вимоги скарги підтримує.
Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла такого висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
ОСОБА_2 у своїй скарзі зазначає, що уповноваженими особами НАБУ допущена бездіяльність у виді невжиття необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні. Так, скаржник вказує на те, що строки досудового розслідування порушені, слідчі дії на встановлення обставин щодо вчиненого правопорушення не проводились, він як потерпілий не був допитаний та не приймав участі у слідчих діях. Однак, скаржник не надає належних доказів таких тверджень та не конкретизує обов?язків слідчого щодо вчинення конкретних процесуальних дій, з посиланням на відповідні норми КПК України та не вказує точні строки виконання кожного з таких обов?язків, які слідчий порушив.
Окрім скарги слідчому судді не надано жодного доказу в підтвердження обставин, на які скаржник посилається. Зокрема, копії заяви від 27.12.2017 щодо вчинення кримінального правопорушення службовими особами прокуратури Запоріжської області, ухвали слідчого судді Солом`янского районного суду м. Києва від 24.04.2018. Також ОСОБА_2 в прохальній частині скарги зазначає про номер кримінального провадження 0000545, яке внесене до ЄРДР 11.06.2018, однак не надає жодних доказів в підтвердження цієї обставини, зокрема, відповідного витягу з ЄРДР. Також не повідомляє, ким безпосередньо здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні і, відповідно, ким саме допущена бездіяльність.
За таких умов слідчий суддя позбавлена можливості дослідити і перевірити обставини, на які посилається скаржник у своїй скарзі та надати їм належну правову оцінку.
Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Однак, зважаючи на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_2 не довів обставини, про які він зазначає у своїй скарзі на бездіяльність слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий суддя встановила, що прохальна частина скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора не узгоджується із приписами ч. 1 ст. 303 та ст. 307 КПК України. Так, скаржник просить поновити строк на встановлення у відповідності до ст. 216 КПК України підслідності кримінального провадження за № 0000545 від 11.06.2018 за ч.1 ст.366 КК України та зобов`язати завершити досудове розслідування у строки передбачені ч.1 ст.219 КПК України, що є окремими процесуальними процедурами та не охоплюються статтею 303 КПК України. Однак його звернення до слідчого судді має назву «Скарга на бездіяльність слідчого, прокурора», яка має розглядатися в порядку, визначеному ст. 303- 307 КПК України. Також в частині другій статті 307 КПК України відсутні відповідні повноваження слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, про які просить скаржник.
За таких умов слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214, 115, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ПО С Т А Н О В И ЛА:
В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3