КИЇВСЬКЙИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5965/2019 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю представника юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Гратант» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Гратант» на постанову заступника начальника першого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 12 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання від 07 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0011851 та зобов`язання вчинити дії.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає оскарженню бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії і ця норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, водночас відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Між тим скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, отже виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Гратант» - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, а справу направити до Печерського районного суду м. Києва для проведення нового судового розгляду.
В обґрунтування своїх вимог апелянт викладає зміст положень ч. 1 та ч. 2 ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303, п. 7 ст. 1 ст. 303 КПК України та стверджує, що у поданій до Печерського районного суду м. Києва скарзі оскаржувалася саме відмова слідчого у проведенні процесуальних дій - вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а тому слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою.

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув, про поважність причин неявки суд не повідомив, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Гратант» - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження та змісту скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Гратант» звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, просив скасувати постанову заступника начальника першого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 12 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання від 07 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0011851 та зобов`язати заступника начальника першого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 вирішити питання про звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», визнане у кримінальному провадженні речовим доказом згідно постанови слідчого від 17 квітня 2018 року.

На обґрунтування скарги зазначив, що 07 серпня 2019 року ним в інтересах ТОВ «Гратант» було подано клопотання слідчому у кримінальному провадженні № 0011851 про накладення арешту на майно ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор». Постановою заступника начальника першого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 12 серпня 2019 року у задоволенні клопотання відмовлено, проте така відмова є безпідставною, оскільки накладення арешту майна ініційоване саме з метою недопущення зникнення майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, для забезпечення відшкодування збитків потерпілій стороні за рахунок такого майна та можливої його конфіскації, тобто з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що вимоги скарги представника ТОВ «Гратант» - адвоката ОСОБА_6 не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки визнає їх обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

За змістом ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Що стосується процесуальних рішень слідчого або прокурора, то на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

За змістом ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

В той же час в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає оскарженню під час досудового розслідування процесуальне рішення прокурора, слідчого у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно зі ст.ст. 223 - 245 КПК України до слідчих (розшукових дій) процесуальний закон відносить: допит, пред`явлення особи для впізнання, пред`явлення речей для впізнання, пред`явлення трупа для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, отримання зразків для експертизи, залучення експерта.
Види негласних слідчих (розшукових) дій та порядок їх проведення регламентовані Главою 21 КПК України.
Разом із цим, арешт майна згідно зі ст. 131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження, а не слідчою (розшуковою) або негласною слідчою (розшуковою) дією.
Таким чином, в порядку ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, прийняте за результатами розгляду в порядку ст. 220 КПК України клопотання учасника кримінального провадження, про відмову в його задоволенні про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Між тим, зміст та вимоги скарги представника ТОВ «Гратант» щодо скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні та зобов`язання вчинити процесуальну дію - звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту на майно юридичної особи свідчать, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, які здійснюються за правилами ст. ст. 303 - 307 КПК України, а доводи апеляційної скарги про протилежне є непереконливими.

Враховуючи наведене, рішення слідчого судді від 28 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ТОВ «Гратант» - адвоката ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Гратант» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Гратант» на постанову заступника начальника першого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 12 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання від 07 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0011851 та зобов`язання вчинити дії без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4