Справа №702/365/18
Провадження №1-кс/702/235/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Монастирище скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 07.10.2019 про закриття кримінального провадження (матеріали кримінального провадження №0000127 відомості про які внесені до ЄРДР 13.05.2018) за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження: прокурора: ОСОБА_5 , скаржника ОСОБА_3 , слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області: не з`явився
в с т а н о в и в :
18.10.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 07.10.2019 про закриття кримінального провадження (матеріали кримінального провадження №0000127 відомості про які внесені до ЄРДР 13.05.2018).
На обґрунтування скарги зазначив, що 17.10.2019 він поштою отримав з Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області постанову слідчої капітана поліції ОСОБА_4 (надалі по тексту слідча) від 07.10.2019 про закриття кримінального провадження № 0000127 від 13.05.2018 по факту нанесення йому тілесних ушкоджень (надалі по тексту постанова 2).
Раніше, 13.05.2019 ця ж сама слідча прийняла постанову про закриття кримінального провадження (надалі по тексту постанова 1) за № 0000127 від 13.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України по факту нанесення йому тілесних ушкоджень в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Постанова 1 ним була оскаржена 02.10.2019 до Уманської місцевої прокуратури Черкаської області, Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури та до суду.
04.10.2019 постанова 1 була скасована постановою прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з направленням кримінального провадження т.в.о. начальникау СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 для негайного виконання.
Так, постанова 1 була закрита на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Постанова 2 була закрита на підставі ч. 1 п. 10 ст. 284 КПК України зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України.
Кримінальне провадження було внесено в ЄРДР 13.05.2018 за ч.2 ст.125 КК України.
В цей день йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого та він був допитаний слідчою в якості потерпілого.
З постановою 1 він був ознайомлений 23.09.2019 та 02 жовтня 2019 року він таку оскаржив, як до Уманської місцевої прокуратури Черкаської області, Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури так і до Монастирищенського районного суду Черкаської області.
В усіх поданих скаргах, він зазначив, що з боку слідчої ОСОБА_4 не було забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування по даному кримінальному провадженню та нею не проводилися необхідні слідчі (розшукові) дії на встановлення всіх обставин даної справи.
13.05.2018 було встановлено, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Крім того, він зазначив, що під час вчинення відносно нього кримінального правопорушення з боку ОСОБА_6 , останнім була застосована холодна зброя - ніж, який був вилучений слідчою, про що зазначено в протоколі огляду місця події, який остання складала 13.05.2018, але при цьому слідча не призначила експертизу холодної зброї, як і не призначила судово-медичну експертизу слідів холодної зброї на його тілі і одязі. Крім того, нею не відбиралися в нього біологічні зразки, (зразків його крові), для призначення судово - імунологічної експертизи. Також не призначалася нею і судово-товарознавча експертиза відносно пошкоджених та вилучених нею його речей: футболки, спортивної кофти, спортивних штанів, які були постановою слідчої визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.
Слідчою не були встановлені та допитані особи (загалом перебувало в барі 24 особи), які чули та бачили всі ці події.
Виданий ним слідчій ОСОБА_7 диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, який мався в барі «Егоїст» із записом подій, при яких йому були спричиненні тілесні ушкодження, був нею проігнорований, не оглянутий та не визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
13 травня 2018 року ОСОБА_6 був переданий з бару «Егоїст» працівникам поліції. Про те, що саме він наніс йому тілесні ушкодження, із опитаних слідчою осіб, повідомив він та свідок ОСОБА_8 та це не заперечував і сам ОСОБА_6 .
Мався відеозапис цих події, який ним був добровільно виданий слідчій, але остання належним чином не оформила вказаний доказ.
Інших свідків слідча не бажала встановити та допитати, як і проігнорувала проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій.
Така бездіяльність слідчої ОСОБА_4 призвела до не встановлення нею особи, яка спричинила йому тілесні ушкодження та рік слідча зволікала з розслідуванням вказаного кримінального провадження.
Все це призвело до не вірної кваліфікації дій ОСОБА_6 та неодноразового закриття кримінального провадження.
Вважає, що ОСОБА_6 вчинив відносно нього тяжкий злочин, а саме останній, перебуваючи в закладі відпочинку, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, що супроводжувалося особливою зухвалістю, винятковим цинізмом, з застосуванням холодної зброї вчинив відносно нього кримінальне правопорушення, яке необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 129 КК України, а при повному розслідуванні вказаного кримінального провадження, він вважає, що останній вчинив відносно нього особливо тяжкий злочин, який передбачений ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки його мета була нанести йому ножом смертельний удар в область голови та шиї і тільки тому, що він вчасно зреагував на його дії, ніж пройшов ковзний (російською мовою «скользящий») удар через його плече в область його щелепи. Про все це він повідомляв слідчу.
02.10.2019 він про це повідомив письмово Уманську місцеву прокуратуру Черкаської області, Монастирищенський відділ Уманської місцевої прокуратури та подав скаргу до суду.
Після отримання його скарги, в якій зазначено було про те, що відносно нього вчинено тяжкий та особливо тяжкий злочин, ніхто з тих, хто отримав його скаргу не вніс відомості до ЄРДР, як це передбачено діючим законодавством.
Відсутні в матеріалах даного кримінального провадження будь-які вказівки процесуального прокурора відповідно до статті 36 КПК України.
Все це суттєво вплинуло, як на кваліфікацію дій особи, яка спричинила йому тілесні ушкодження так і на наслідки прийнятого рішення по даній справі.
Вважає, що постанова 2, яка прийнята слідчою про закриття кримінального провадження по даному кримінальному провадженню підлягає скасуванню, а його повідомлення про вчинення відносно нього тяжкого за ч. 4 ст. 296 КК України та особливо тяжкого злочину за ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Просить скасувати постанову слідчої Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 від 07 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження за №0000127 від 13.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України по факту нанесення йому, ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень в зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України, оскільки злочин відносно нього вчинено ОСОБА_6 тяжкий за ч. 4 ст. 296 КК України та особливо тяжкий злочин за ст.15 ч.1 ст.115 КК України та направити матеріали до Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області для проведення додаткової перевірки для прийняття законного рішення по суті.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, просить її задоволити та пояснив, що він вважає прийняте слідчою рішення про закриття кримінального провадження незаконним. Відносно нього вчинено тяжкий та особливо тяжкий злочин. На протязі всього слідства слідчою не проводилися взагалі слідчі дії. Особа, яка спричинила йому тілесні ушкодження не покарана. Він тривалий час не цікавився досудовим розслідуванням, оскільки довірився своєму захиснику, який не виконував свої обов`язки. Просить постанову скасувати.
Прокурор висловив заперечення проти скарги і вказав, що вона не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, оскільки закінчилися строки досудового розслідування.
Слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги і кримінального провадження №0000127, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що згідно постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 07 жовтня 2019 слідчим Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000127 від 13.05.2018 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 закрито, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, вчизначених ст.219 КПК України (а.с. 6,7).
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Частиною 3 ст.28 КПК України передбачені критерії для визначення розумності строків кримінального провадження.
Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.
Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування- стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 13.05.2018 за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР 13.05.2018 було внесено відомості за ознаками кримінального правопоуршення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України про те, що 13.05.2018 близько 01 години 30 хвилин, невідома особа знаходячись в приміщенні бару «Егоїст», що розташований по вул. Соборна, 141 м. Монастирище Черкаської області нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_3 , 1987 року народження (а.с. 1 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018).
Згідно з ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до положень КПК, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, в сукупності.
Отже, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000127 від 13.05.2018 розпочався з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто із 13.05.2018 і закінчився 13.05.2019.
На підставі абз.2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження№0000127 від 13.05.2018 особа, якій повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні відсутня.
Слідчим суддею встановлено, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018 закінчився 13.05.2019.
Згідно постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 13 травня 2019 року слідчим Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000127 від 13.05.2018 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.110, 111 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018), яку ОСОБА_3 отримав лише 23.09.2019.
Постановою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 04.10.2019 прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 постанову слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 13.05.2019 про закриття кримінального провадження №0000127 скасовано у зв`язку із невірним зазначенням підстави закриття кримінального провадження з посиланням на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, замість п.10 ч.1 ст.284 КПК України та матеріали кримінального провадження направлено т.в.о. начальника СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 для виконання шляхом вчинення процесуальних дій, передбачених п.1 ч.2 ст. 39 КПК України (а.с. 115 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018).
Згідно постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 07 жовтня 2019 року слідчим Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000127 від 13.05.2018 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, закрито, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі п. 10 ч. 2 ст. 284 КПК України (а.с. 126 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018).
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Згідно ч.5 ст.294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.
Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
У матеріалах кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018 ухвала слідчого судді про продовження строків досудового розслідування за клопотанням прокурора або слідчого відсутня.
Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, скарга про скасування постанови слідчого від 07.10.2019 про закриття кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018 задоволенню не підлягає, оскільки строки досудового розслідування у ньому закінчилися і поновленню не підлягають. Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості поза межами строку досудового розслідування вирішувати поставлені скаржником питання в рамках закритого кримінального провадження.
Разом з тим, слідчий суддя констатує факт, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 всупереч вимогам ч.2 ст.9 КПК України проведено без всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження.
Крім цього, посилання ОСОБА_3 на те, що відносно нього вчинено тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України та особливо тяжкий злочин за ст.15 ч.1 ст.115 КК України не може бути підставою для задоволення скарги, оскільки відомості до ЄРДР внесено саме за ч.2 ст.125 КК України (а.с.1 к.п.) та відповідно до постанови про відмову в задоволені клопотання від 07.06.2018, винесеної слідчим Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_9 щодо редагування відомостей зафіксованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та внесення оновлених даних про зміну правової кваліфікації кримінального провадження №0000127 з ч.2 ст.125 КК України та ст.15, ч.1 ст.115 КК України відмовлено. Копію даної постанови отримав представник потерпілого ОСОБА_9 12.06.2018 (а.с. 39 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018).
Доказів оскарження вказаної постанови слідчого та її скасування слідчому судді не надано.
Відповідно до ч.1 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, як вбачається із матеріалів кримінального провадження скаржник даним правом не скористався.
У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку потерпілого) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (в даному випадку потерпілого) питання, що розглядається.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_3 не вживав активних дій щодо сприяння прискоренню досудового розслідування про дане свідчить хоча б той факт, що на неодноразову вимогу слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (від 15.05.2018, від 02.07.2018, від 22.02.2019 (а.с.31, 40, 102 кримінального провадження №0000127 від 13.05.2018 )) надати копію паспорта потерпілого ОСОБА_3 та інших необхідних для розслідування документів, виконано не було. Дані дії потерпілого свідчать про те, що він не в повній мірі виконав вимоги ст.22 КПК України щодо самостійного обстоювання своїх прав та їх використання щодо збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Натомість, ОСОБА_3 скористався своїм правом, передбаченим п.8 ч.1 ст.56 КПК України, а саме мати представника. Адвокат ОСОБА_9 , як представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Олексій Михайлович Захаркін проти України» від 24.06.2010 «сторони зобов`язані виконувати вимоги та розпорядження відносно доказів, а також вчасно надавати інформацію про будь-які перешкоди для їх виконання разом із розумними та переконливими поясненнями у разі виникнення таких перешкод» (п. 174).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 24, 56, 214, 219, 294, 295, 303, 304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 07 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження (матеріали кримінального провадження №0000127 відомості про які внесені до ЄРДР 13.05.2018) відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 28 жовтня 2019 року о 10 год 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1