Дата документу 07.11.2019 Справа № 554/9039/19
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в:

07.11.2019 року слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 02.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Так, ОСОБА_5 , 1986 р.н., разом з невстановленими особами, в період часу з 23.08.2018 по 18.09.2019 року, перебуваючи в м. Кременчукі, Полтавської області, неодноразово висловлювали незаконну, безпідставну вимогу потерпілому ОСОБА_7 , 1972 р.н., передачі їм неіснуючого боргу, а саме грошових коштів в сумі 30 000 доларів США, як особисто при зустрічі, так і за допомогою мобільного телефону з сім-карткою « НОМЕР_1 » погрожуючи його вбивством, коли 18.09.2019 року, потерпілий на автомобілі яким користувався протягом тривалого часу марки «Чері» моделі «Амулет» д.н.з. НОМЕР_2 виявив предмет, схожий на гранату Ф-1, після чого з номеру « НОМЕР_1 » отримав повідомлення наступного змісту: «Если ты думаешь что поменял машыну и мы тебя не найдем то ты ошибаешься. Отдай деньги или в следующий раз наш сюрприз оторвет тебе ноги», яке потерпілий ОСОБА_7 сприйняв, як реальну загрозу для свого життя, знищенням його майна, коли 22.12.2018 року, близько 03:26 год., ОСОБА_5 , разом з двома невстановленими особами, перебуваючи перед квартирою АДРЕСА_3 , де проживав потерпілий ОСОБА_7 , облили двері даної квартири горючою сумішшю, поклали автомобільну шину та саморобний смолоскип, коли 22.06.2019 року, номеру « НОМЕР_1 » отримав повідомлення наступного змісту: «Дружище мы знаем что ты в городе. Если не рассчитаешься с человеком то беда мозет случиться мерс сгорит или лодка с пробитым дном окажется. Или хулиганы ноги поламают».

06.11.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що починаючи з липня 2018 року група осіб, перебуваючи на території міста Кременчук, особисто та за допомогою мобільних телефонів, погрожуючи вбивством, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна, а також шляхом нанесення тілесних ушкоджень безпідставно вимагають у нього грошові кошти в сумі 30000 доларів США. Також 18.09.2019 року, близько 06-ї години ранку, він на капоті автомобіля марки «Чері» д.н.з. НОМЕР_2 , який користується більше року, виявив предмет, схожий на гранату Ф-1, після чого на свій телефон отримав з номеру « НОМЕР_1 » смс-повідомлення наступного змісту: ««Если ты думаешь что поменял машыну и мы тебя не найдем то ты ошибаешься. Отдай деньги или в следующий раз наш сюрприз оторвет тебе ноги»; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019, відповідно до якого на фотокартці №2 він упізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який в грудні 2018 року, разом з іншими невідомими двома чоловіками, облили горячою сумішшю двері його квартири та квартири його батьків, поклав автопокришки та факел з метою залякування його та визнання і віддачі ним неіснуючого боргу в сумі 30000 доларів США; протоколом огляду предмету від 19.09.2019 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 , в якому виявлені СМС-повідомлення наступного змісту: 1) з номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 26.06.2019 о 17:19 наступного змісту: «Дружище мы знаем что ты в городе. Если не рассчитаешься с человеком то беда мозет случиться мерс сгорит или лодка с пробитым дном окажется. Или хулиганы ноги поламают»; 2) з номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 18.09.2019 о 12:44 наступного змісту: «Если ты думаешь что поменял машыну и мы тебя не найдем то ты ошибаешься. Отдай деньги или в следующий раз наш сюрприз оторвет тебе ноги»; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_4 , тобто за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Номі» з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , з якого надходили вищевказані погрози; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом знищення доказів; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 4 п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України установлено, що підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років. Таким чином, ОСОБА_5 , боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Крім цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може знищувати інформацію, яка має значення по справі та може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Також, він може впливати на потерпілого, а також інших співучасників.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 діяв не самостійно, перебував у злочинній змові з іншими співучасниками, частину з яких не встановлено та не затримано, тому будучи на свободі він матиме змогу вплинути на зазначених осіб з метою корегування показів по справі і таким чином уникнення ними кримінальної відповідальності.

Наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій по даному кримінальному провадженню, тому вплив підозрюваного може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Стан здоров`я ОСОБА_5 та вік не перешкоджають обранню запобіжного заходу тримання під вартою.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

-особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та членів його сім`ї, а також свідків;

-особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

-домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, вказана особа являється особливо небезпечною для суспільства, про що свідчить вчинення ним тяжкого злочину.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що він вчинив злочин із застосуванням насильства та погрозою його застосування є недопустимим визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання, просили відмовити у його задоволенні та обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23.00 год. до 05.00 год. Зокрема, захисник зазначав, що жодних доказів на підтвердження наявності ризиків сторона обвинувачення просто не наводить та до клопотання про обрання запобіжного заходу таких доказів не долучає. Як наслідок, усі зазначені твердження сторони обвинувачення являються припущеннями не доведеними у доказовому відношенні. Жодний із зазначених у клопотанні ризиків не існує, оскільки у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від слідства та суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше - так він з`явився на виклики слідчого, з`явився до суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, він не може, оскільки всі докази вилучені під час проведення обшуку При обранні запобіжного заходу просила врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має від першого шлюбу неповнолітню доньку 2008 р.н. яка проживає разом з ним та знаходяться на його утриманні, оскільки колишня дружина аліменти на утримання доньки не сплачує, також утримує батьків пенсіонерів у яких він єдина дитина, неофіційно працює охоронником та фітнес тренером, займається спортом та позитивно характеризується.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 02.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

06.11.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019; протоколом огляду предмету від 19.09.2019 року; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з тим, проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, утриманців у вигляд непрацездатних батьків та неповнолітньої доньки, міцність соціальних зв`язків, його стан здоров`я, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними слідчим, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 23.00 год. до 08.00 год. строком до 06.01.2020 року, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягають слідчий та прокурор.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Керуючись ст.ст.176-178, 181,183-184, 186, 187, 193-196, 205, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23.00 год. до 08.00 год. із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 06.01.2020 року, поклавши на нього наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 11.11.2019 року о 16.50 год.

Слідчий суддя Октябрскього
районного суду м.Полтави ОСОБА_1