УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

30 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

При секретареві ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянула матеріали кримінального провадження № 0001236 відносно ОСОБА_6 , з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вишгород Київської області, громадянин України, з повною середньою освітою, непрацюючий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 27 травня 2003 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 4 ст. 185 КК України зі змінами на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 17.09.2003 р. на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 20 березня 2006 року Чернігівським районним судом Чернігівської області зі змінами на підставі апеляційного суду Чернігівської області від 03.08.2006 р. за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 188; за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194; ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 188, 70, 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

3) 18 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн., ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2017 р. покарання у виді штрафу за вироком Оболонського районного суду м. Києва змінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин;
4) 18 травня 2017 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 71, 72, 75 КК України до 3 років позбавлення

Справа № 363/1660/18 Апеляційне провадження: № 11-кп/824/1189/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_7 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1
волі, та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих прожиткових мінімумів доходів громадян, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі вироку Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2018 року даний вирок скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 302, ст. 71, 72 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 25 квітня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1,4 ст. 70 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

6) 06 вересня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за попереднім вироком та остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців без конфіскації майна.
Вироком стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у сумі 250 грн., за проведення експертизи.
Розглянувши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу обвинуваченого, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, яке він вчинив при наступних обставин.

Так, будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, ОСОБА_6 у ніч з 17 на 18 вересня 2017 року, точного часу не встановлено, проходячи біля буд. АДРЕСА_2 , розбив скло автомобіля марки «Renault Traffic», р/н НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились електроінструменти, які належать ОСОБА_8 . Після чого, обвинувачений викрав із автомобіля перфоратор марки DeWalt D25133K-1, міксер будівельної марки Фіолент МД1-11Е та шуруповерт марки BOSCH PSR 1080 Li-2. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 9283 грн. 03 коп.

Крім того, ОСОБА_6 діючи повторно, у ніч з 7 на 8 жовтня 2017 року, точного часу не встановлено, перебуваючи на території житлового комплексу «Ярославичі» за адресою АДРЕСА_3 , розбив скло передніх лівих дверцят (з боку водійського сидіння) автомобіля марки ВАЗ-2016, д/н НОМЕР_2 та викрав з салону автомагнітолу марки JVC KD-G332 разом з передньою панеллю, яка знаходилась у скриньці для рукавичок автомобіля, що належали ОСОБА_9 . Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 414 грн. 24 коп.

Крім того, діючи повторно, у ніч з 19 на 20 жовтня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений перебуваючи поблизу будинку 7 по вулиці Шкільна у м. Вишгород Київської області, силою відчинив дверцята автомобіля марки ВАЗ-2014, р/н НОМЕР_3 , при цьому, викравши з салону вказаного автомобіля автомагнітолу марки KENWOODDigital Media Receiver KMM-101RY разом з передньою панеллю, що належить ОСОБА_10 . Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1075 грн. 42 коп.

Не погодившись з вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не піддає сумнівам правильність встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації скоєного ним за ч. 2 ст. 185 КК України, водночас, посилаючись на тяжкий стан здоров`я, просить вирок в частині призначеного покарання змінити та застосувати до нього ст. 75 КК України, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, виступи обвинуваченого на підтримку апеляційних доводів, прокурора - проти можливості їх задоволення, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, як вони описані у вироку, були отримані в порядку застосування положень ч.3 ст. 349 КПК України, порушень процедури застосування цієї процесуальної норми не встановлено і ніхто в апеляційному засіданні про такі порушення не повідомляв, а тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, судова колегія ці висновки не перевіряє, не досліджує, не оцінює та погоджується з ними.

Що ж стосується виду, розміру покарання, визначеного ОСОБА_6 як за дані кримінальні правопорушення, так і за сукупністю вироків, справедливість яких оскаржено обвинуваченим, можливості пом`якшення цього покарання, про що просить обвинувачений, то, вирішуючи ці питання суд першої інстанції, як прямо вказано у вироку, суд послався на положення ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, врахував, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення середньої ступені тяжкості, взяв до уваги відомості про особу винуватця, зокрема і те, що ОСОБА_6 раніше судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, на спеціальних обліках у лікарів наркологів та психіатрів не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, страждає на тяжкі захворювання, тобто саме ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та визнання провини.

На цих підставах, а також з врахуванням думки потерпілих та ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 повинен відбувати покарання винятково в умовах ізоляції його від суспільства в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи положення ст. 50 КК України відносно того, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів самим засудженим та іншими особами, суд, на підставі ч.4 ст. 70 КК України застосував принцип поглинання покарання, призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року, яким ОСОБА_6 був засуджений до позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців без конфіскації майна.

Вказане рішення суду першої інстанції ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65, 66, 70 КК України, належно та переконливо обґрунтовано і вмотивовано у вироку посиланнями на матеріали кримінального провадження, в тому числі і відомості про особу обвинуваченого, а тому судова колегія з ними погоджується.

Водночас, колегія суддів зауважує, що у будь-якому разі вирок Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року, яким ОСОБА_6 був засуджений до позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців без конфіскації майна у цьому кримінальному провадженні не оскаржений, як видно з відмітки на його копії (а. с. 142-150) цей вирок набрав законної сили 8 жовтня 2018 року, отже у будь-якому випадку вирішення питання про його зміну шляхом пом`якшення покарання ОСОБА_6 виходить за межі компетенції судової колегії суду апеляційної інстанції, відтак неможливо і вирішити питання про зміну оскарженого вироку, а призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, в тому числі і не пов`язаного з позбавленням його волі.

Отже, визнаючи оскаржений вирок законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим, не маючи приводів та підстав для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних вимог, судова колегія в задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

В силу викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року відносно нього залишити без задоволення, а вказаний вирок суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення, а засудженим, оскільки він утримується пі вартою, в той же строк від дня отримання ним копії цієї ухвали.

Судді: