пр. № 1-кп/759/1210/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005466 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецьк, громадянки України, освіта вища, не заміжня, не працююча, зареєстрована в АДРЕСА_1 , та проживаюча АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 27.07.2019 приблизно о 17 годині 25 хвилин, прибула до магазину "ZARA", розташованого в ТРЦ «Лавіна», по вул. Берковецькій, 6-Д в м. Києві. Знаходячись в приміщенні торгівельного залу вище вказаного магазину, ОСОБА_3 вирішила вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «ЗАРА УКРАЇНИ».

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходячись в приміщенні торгівельного залу вище вказаного магазину взяла з торгівельних полиць а саме:

-взуття «жіночі босоніжки», 36 розміру, 7352/011/092/36, вартістю 1052 грн. 19 коп. без ПДВ;

-плаття жіноче 7200/225/093/02, вартістю 1052 грн. 19 коп. без ПДВ а всього майна на загальну суму 2104 грн. 38 коп. без ПДВ.

При цьому, прослідкувавши в роздягальню магазину, ОСОБА_3 пошкодила та зняла захисний пристрій «анти-крадій», який знаходився на платті та взутті сховавши до власної сумки.

Маючи намір таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА», та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_3 , приблизно о 17 годині 30 хвилин, 27.07.2019 вийшла з магазину, не розплатившись за взятий нею товар, після чого направилась до виходу з ТРЦ «Лавіна», виконавши таким чином всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, довести злочин до кінця ОСОБА_3 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була викритою працівниками охорони разом з наявним при ній чужим майном, яке належить ТОВ «ЗАРА УКРАЇНИ», та яке вона намагалася таємно викрасти.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, визнала у повному обсязі, щиро покаялась і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показала, що 27.07.2019 приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «ZARA», розташованого у ТЦ «Лавіна» по вул.Берковецькій, 6-Д в м.Києві, намагалась таємно викрасти чуже майно, однак була затримана працівниками охорони.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченої доведеною повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудною.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, не заміжня, має місце реєстрації та постійне місце проживання, її поведінку як до, так і після вчинення злочину, а тому приходить до переконання про призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: вилучене майно повернути законному володільцю ТОВ «Зара Україна», CD-R диск з відео файлами зберігати при матеріалах справи у сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1