04.10.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
04 жовтня 2019р. Справа №642/6767/19 Провадження 1-кп/642/729/19
Суд у складі: Слідчий суддя Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участі сторін: Прокурора ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_4 .

Слідчій ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002366 від 26.09.2019, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.03.2001 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік, штраф 200 грн.;

- 18.10.2001 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 24.01.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 12.04.2007 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі;

- 03.03.2008 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 390, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 16.12.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 296, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-10.10.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту;

- 30.06.2015 Дзержинським районним судомм. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 18.04.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України частину приєднаного не відбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 і до відбутого визначити строк 4 роки 1 місяць позбавлення волі, в силу ч. 5 ст. 72 УУ України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12.05.2016 по день вступу вироку в законну силу з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

- 29.01.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України направлено обвинувальний акт до Дзержинського районного суду м. Харкова;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_4 скоєного при наступних обставинах:

26.09.2019 близько 14:20 ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите викраження чужого майна, з корисливих мотивів, знаходився на зупинці наземного пасажирського транспорту, за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 177, де він побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до потерпілої та відкрито вихопив з її правої кишені куртки гаманець червоного кольору, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень 00 копійок
04.10.2019 ОСОБА_4 була пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

04.10.2019 року старший слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вважає, що підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий клопотання підтримав, посилався на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України. З метою запобігання спроби ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання подальшої злочинної діяльність, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, просить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваного ОСОБА_4 вину визнав. В поясненні вказав, що він дійсно заволодів майном особи.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, судом встановлені наступні факти та обставини:

Матеріалами клопотання підтверджено винність у висунутої підозри, а саме, висновком експерта, протоколами слідчих дій та речовими доказами.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити.

Судом оцінено репутацію підозрюваного.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі до 20 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.184 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно ст..209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Вимогами статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено:Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту затримання 04.10.2019 року до «24» год. 02.12.2019р. з триманням в установі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумом в сумі 40140 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Одержувач ТУ ДСА у Харківській області, Банк ДКС України, код ЄДРПОУ 26281249, МФО 820172, рахунок: 6674, призначення платежу запобіжний захід, до сплину терміну тримання під вартою).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м.Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Харківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1