Справа 367/9012/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2272/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 28 » жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_14 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3, 4 ст.191, ч. 1, 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3, 4 ст.191 КК України, повернуто прокурору,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.06.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000977 по обвинуваченню ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.ч. 3, 4 ст.191, ч. ч. 1, 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3, 4 ст.191 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України.
Обґрунтовуючи ухвалу суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, оскільки, на думку суду, обвинувальний акт не містить чіткого викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, суд зазначив, що згідно епізодів №1, 2 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у пособництві в розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, однак згідно обвинувального акту зазначене кримінальне правопорушення кваліфіковане як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, тобто за ч.4 ст. 191 КК України;
згідно епізоду №3 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у пособництві в розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, в той час як згідно обвинувального акту зазначене кримінальне правопорушення кваліфіковане, як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, тобто за ч.3 ст. 191 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що є не зрозумілим, які саме злочини інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; при викладі фактичних обставин справи, встановлених прокурором, а саме епізодів №1-3 не вказано конкретно яким саме службовим особам (прізвище ім`я та по батькові) сприяли обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час вчинення ними конкретних інкримінованих дій, які виразились в пособництві в розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин та при формулюванні обвинувачення прокурором викладені висновки експертиз, проведених на досудовому розслідуванні та повні змісти договорів, що призвело до громіздкого та незрозумілого тексту, суперечливого та неконкретного викладу фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, а також складного для сприйняття та незрозумілого стосовно кваліфікації дій обвинувачених формулювання обвинувачення.
Крім того, згідно доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_12 7.09.2018 року повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, 26.10.2018 року йому змінено підозру на ч. 5 ст.27 ч.ч. 3, 4 ст. 191 та ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, а ОСОБА_13 5.09.2018 року повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та 26.10.2018 року йому змінено підозру на ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України, однак посилання в даному реєстрі на те, що відомості про вчинення даних злочинів були внесені до ЄРДР відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді І інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор вказав на відсутність підстав для повернення обвинувального акту, оскільки, на його думку, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення; також прокурор зазначив, що посилання суду на виклад в обвинувальному акті умов договорів та результатів експертиз, не є посиланням на докази, оскільки будь-які інші документи згідно вимог ст. 291 КПК України суду не надавались та вони підлягають дослідженню під час судового розгляду; посилання на суперечності в реєстрі матеріалів досудового розслідування не є підставою для його повернення згідно положень ст. 314 КПК України, оскільки інші вимоги щодо змісту обвинувального акту відповідно до ст. 291 КПК України прокурором дотримані.

Захисник ОСОБА_15 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність, ОСОБА_10 та інші з учасники судового розгляду про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_15 не заперечували.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків; повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а при наявності у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме у ньому викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Посилання суду на невідповідність обвинувального акту п.5 ч.2 ст.291 КПК України є необґрунтованими.
Так, суд, прийшовши до висновку про невідповідність способу викладу обвинувачення положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, неконкретність обвинувачення у зв`язку із суперечливістю в обвинувальному акті дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та не зазначенням в ньому, яким саме службовим особам сприяли обвинувачені під час вчинення ними конкретних інкримінованих дій у епізодах №1-3, вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які не є предметом дослідження у підготовчому судовому засіданні, а підлягають доказуванню і можуть бути оцінені виключно під час судового розгляду.
Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурору, з наведених в ухвалі суду підстав, не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального закону, і є передчасним з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо обвинувачених та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000977 відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_14 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000977 по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 за ч.ч. 3, 4 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст. 27, ч.3, 4 ст.191, ч. 1, 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ч.3, 4 ст.191 КК України повернуто прокурору для приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України - скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до Ірпінського міського суду Київської області для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Судді __________________ _____________________ ___________________