В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, проживаючого за рахунок надання послуг з ремонту автомобілів, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
18 вересня 2018 року близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_4 разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_5 та знайомим ОСОБА_6 , з якими попередньо вживав алкогольні напої, проходили повз гуртожиток №7 Білоцерківського національного аграрного університету (далі - гуртожиток), що знаходиться за адресою по вул. Героїв Чорнобиля, 5 у м. Біла Церква.

Почувши образливі слова, які нібито лунали з вікна 7-го поверху гуртожитку в бік ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , маючи намір проникнути в приміщення гуртожитку та розібратися з невідомими особами, підійшов до вхідних дверей гуртожитку та постукав.

В подальшому, коли вахтер гуртожитку відчинила двері, ОСОБА_4 відштовхнув її, зайшов в приміщення гуртожитку та побіг вверх по сходах гуртожитку. Піднявшись на 7 поверх, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою нахабну поведінку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, взяв вогнегасник ВП-9, який знаходився в холі вказаного поверху гуртожитку та почав вибивати по черзі двері кімнат № 202, 203, 205, 206, чим безпідставно пошкодив майно, належне Білоцерківському національному аграрному університету та, в подальшому, застосував а саме розпилив вогнегасник у вищевказаних кімнатах та в загальному холі, в бік осіб, які проживали у вищезазначених кімнатах.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи розпилювати вогнегасник та ігноруючи зауваження мешканців гуртожитку, спустився по сходах на перший поверх. Виявивши, що вхідні двері до гуртожитку на 1-му поверсі зачинені, ОСОБА_4 піднявся на 3-й поверх та вибив вогнегасником двері, що ведуть до пожежного виходу. Після цього, ОСОБА_4 , залишивши порожній вогнегасник на підлозі коридору, взяв другий вогнегасник ВП-9, який знаходився в холі 3-го поверху гуртожитку, та вийшовши через двері, що ведуть до пожежного виходу, спустився по пожежним сходам на 2 поверх та кинув вогнегасник на землю, після чого зістрибнув сам. Опинившись на вулиці, ОСОБА_4 , підняв з землі вогнегасник, розпилив його в бік людей, які виглядали з вікон гуртожитку та зник з місця вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які продовжувалися близько 15 хвилин, ОСОБА_4 грубо порушував громадський порядок, що виразилося в тривалому грубому порушенні громадського спокою та безпідставному пошкодженні чужого майна.

Крім цього, 18 вересня 2018 року близько 01 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті №205 гуртожитку №7 Білоцерківського національного аграрного університету, побачив на столі в кухонній кімнаті ноутбук марки «ACER», належний потерпілій ОСОБА_8 . В подальшому, маючи намір на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, будучи впевненим у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку ноутбуку марки «ACER» вартістю 3325,00 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 296, КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Зазначив, що вчинення ним хуліганських дій та крадіжки було обумовлено перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, оскільки перед вчиненням злочину вжив вина. Запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, попросив вибачення за свою поведінку, але просить суворо не картати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за:

- ч.1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

- ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за якими він і повинен нести відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що він вчинив закінчений умисний нетяжкий злочин проти громадського порядку та моральності наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді порушення громадського порядку, та один закінчених умисний злочин середньої тяжкості проти власності.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 раніше не судимий об`єктивних даних про перебування на утриманні двох малолітніх дітей суду не надано, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, має джерело доходу, за місцем проживання характеризується позитивно.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, виходячи з досудової доповіді суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя. Водночас суд враховує, що відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного злочину оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує думку потерпілих які просять суворо не карти обвинуваченого.

З огляду на викладене, наявність однієї обставини, що пом`якшує та однієї обставини, що обтяжує покарання суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження ним та іншими вчинення нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, розмір якого має бути мінімальним та покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, розмір якого має бути середнім. На думку суду саме даний вид покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Водночас враховуючи ступінь тяжкості злочинів, особу винного та інші вищевказані обставини суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який має бути максимальним.

На час ухвалення вироку підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 не встановлено.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

З огляду на викладене цивільний позов, ОСОБА_8 на суму 3 325 грн. матеріальної та 1 500 грн. моральної шкоди в межах завданих злочином збитків, які визнаються обвинуваченим, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВЛАИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі

На підставі ч. 1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна кримінального мислення».

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 3 325 (три тисячі триста двадцять п`ять) грн. 00 коп. завданих злочином матеріальних збитків та 1500 (одну тисячі п`ятсот) грн. завданої злочином моральної шкоди.
Речові докази у справі:

-ноутбук марки «АСЕR» вважати повернутим потерпілій ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати відсутні

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1