Справа № 135/1515/18
Провадження № 1-кп/135/95/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.08.2019 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,
31.08.2018 близько 21 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу центрального входу до комунального підприємства «Ладижинський мiський ринок» по вул. Процишина в м. Ладижин Вінницької областi, під лавкою побачив мобільний телефон марки «Nokia» моделi «220 Dual Sim» (RМ-969) жовтого кольору, який залишив без нагляду його власник ОСОБА_5 , та вирішив його викрасти.
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та інших-осіб, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою протиправного звернення чужого майна на свою користь, не повідомивши про знайдену річ нікому, шляхом вільного доступу, з-під лавки, що розташована навпроти входу до КП «Ладижинський мiський ринок», ОСОБА_3 здійснив крадіжку вказаного вище мобільного телефону марки «Nokia» моделi «220 Dual Sim» (RМ-969) жовтого кольору, належного ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта № 5132/18-21 від 25.09.2018 з урахуванням зносу станом на момент вчинення крадіжки становить 287 грн 50 коп.
В подальшому, ОСОБА_3 викраденим мобільним телефоном марки «Nokia» моделi «220 Dual Sim» (RМ-969) розпорядився на власний розсуд, а саме, 31.08.2018 близько 23 год 00 хв. продав його ОСОБА_6 за грошові кошти у сумі 150 грн, якій не було відомо, що телефон викрадений.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31.10.2018 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_7 також просив дану угоду з обвинуваченим затвердити та призначити останньому угоджений між ними вид та розмір покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 286 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
У зв`язку з тим, що матеріальна шкода, завдана потерпілому, обвинуваченим відшкодована, цивільний позов у провадженні не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474 та 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 31 жовтня 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2018 року покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Речові докази після набрання вироком законної сили: мобільний телефон марки «Nokia» моделi «220 Dual Sim» (RМ-969) жовтого кольору, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому як законному володільцю.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 286 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделi «220 Dual Sim» (RМ-969) жовтого кольору, який накладений ухвалою слідчого судді від 11.09.2018 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя