УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_3 про скасування арешту (заборони) майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання, в якому заявник посилався на те, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2015 року було накладено заборону розпорядження майном будівлями та спорудами, розташованими по вул.Леніногорська,124 в м.Дніпропетровську, що належать Публічному акціонерному товариству «УКРГАЗБАНК». Посилаючись на те, що на момент винесення ухвали банк було віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію, розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, заявник вважав, що арешт належного банку майна не допускався в силу приписів абзацу 2 ч.1 ст.173 КПК України. Також посилався на те, що будівлі та споруди по вул.Леніногорська,124 в м.Дніпропетровську, не були об`єктом кримінально-протиправних дій, не містять на собі слідів злочину, інших відомостей, що можуть бути використані в якості доказів, набуті банком у законний спосіб, а тому не можуть вважатись речовим доказом у кримінальному провадженні. Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, підозрюваним чи обвинуваченим. В зв`язку з цим, заявник просив скасувати заборону (арешт) розпорядження майном - будівлями та спорудами, розташованими по вул.Леніногорська,124 в м.Дніпропетровську, що належать Публічному акціонерному товариству «УКРГАЗБАНК», накладену згідно ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2015 року.
В судовому засіданні 09.09.2019 року представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно закрито та передано до архіву, а тому наявні підстави для скасування арешту.
В призначене на 13.09.2019 року судове засідання прокурор не з`явився. Представник банку просив розглядати клопотання за його відсутності, зазначивши про підтримання останнього та наполягаючи на його задоволенні.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2015 року (справа №200/8854/15-к) було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, заявлене в рамках кримінального провадження №0000271 та накладено заборону розпорядження майном - будівлями та спорудами, розташованими по вул.Леніногорська,124 в м.Дніпропетровську, що належать Публічному акціонерному товариству «УКРГАЗБАНК» ().
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказані будівлі та споруди зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗБАНК» 23.08.2013 року на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Також з інформації вбачається, що на теперішній час в реєстрі існує зареєстроване обтяження стосовно цього майна на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді від 29.04.2015 року.
Частиною 1 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.
Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що на момент винесення ухвали про арешт майна від 29.04.2015 року, постановою НБУ України №217 від 07.04.2015 року, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №70 від 07.04.2015 року, Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію, що виключало можливість арешту майна банку в силу приписів ч.1 ст.173 КПК України.
Також встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК» не є юридичною особою, стосовно якої здійснювалось досудове розслідуванням та його посадовим особам про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках вказаного кримінального провадження не повідомлялось.
Як зазначив прокурор під час розгляду клопотання, на теперішній час кримінальне провадження №0000271 закрито.
Вказане свідчить про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих згідно ухвали від 29.04.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170,173,174,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_3 про скасування арешту (заборони) майна задовольнити.
Скасувати заборону розпорядження майном - будівлями та спорудами, розташованими по вул.Леніногорська,124 в м.Дніпропетровську, що належать Публічному акціонерному товариству «УКРГАЗБАНК» (), накладену ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2015 року у справі №200/8854/15-к, провадження №1-кс/200/3290/15.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1