233 № 233/867/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області по кримінальному провадженню № 0001267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області по кримінальному провадженню № 0001267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, по якому заявник є потерпілим, та в скарзі зазначив, що 24 жовтня 2019 року він направив слідчому клопотання про прийняття процесуального рішення відносно ОСОБА_5 , але постановою від 26 жовтня 2019 року слідчий відмовила у задоволенні його клопотання у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не має ніякого процесуального статусу. Вважає постанову слідчого незаконною, так як слідчий може присвоїти ОСОБА_5 відповідний процесуальний статус і прийняти щодо неї процесуальне рішення. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 безпосередньо у нього брала гроші у сумі 6900 доларів США, що підтверджується його показами і показами свідків. Вважає, що ОСОБА_5 причетна до скоєння відносно нього злочину. Просив скасувати постанову слідчого від 26 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання як незаконну.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, посилаючись на викладені в останній обставини, та вважав за можливе надання слідчим статусу підозрюваної померлій ОСОБА_5 у заочному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та повідомила, що діючим КПК України взагалі не передбачено оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення будь-яких процесуальних дій, у т.ч. присвоєння особі певного процесуального статусу.

Вислухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. 2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. 3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) зазначив наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

П.7 ч.1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22 КПК України, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист.

В свою чергу положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

По кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001267 від 19 вересня 2014 року, потерпілим ОСОБА_4 24 жовтня 2019 року надано слідчому клопотання про надання відповідного процесуального статусу ОСОБА_5 .
Постановою від 26 жовтня 2019 року слідчий відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не має ніякого процесуального статусу та є померлою.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, у задоволенні вимог, викладених у скарзі, необхідно відмовити, оскільки скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області по кримінальному провадженню № 0001267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя