УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши клопотання слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000719 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 22.11.2019 р. до чергової частини Сумського РВП ГУНП в Сумській області від чергового ППр «Юнаківка», надійшло повідомлення про те, що під час перетину кордону в бік України, ППр «Юнаківка» громадянину Таджикистану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав інспектору ВПС закордонний паспорт, під час перевірки якого виявлено чотири даташтампи з можливими ознаками підробки.

Під час проведення огляду 22.11.2019 р. в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв. в приміщенні кімнаті проведення контролю другої лінії ППр «Юнаківка» на столі було виявлено та вилучено паспорт на ім`я громадянина Таджикистану ОСОБА_6 .

На теперішній час у слідства є підстави вважати, що паспорт на ім`я громадянина Таджикистану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 , де відповідно до висновку маються відтиски печаток, що не відповідають дійсності, містить відомості факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у накладенні арешту.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.11.2019 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000719 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РВП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів;

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3 і 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою накладення арешту на вказаний автомобіль є забезпечення збереження його, як речового доказу, які на думку слідчого відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Слідчим та доданими до матеріалів клопотання документами не доведена відповідність майна, на яке просить слідчий накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання слідчого задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000719 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1