Справа № 161/9861/19 Провадження №11-сс/802/485/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинської апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000285 від 05.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.27, ч.2 ст.364; ч.1 ст.366 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Управління капітального будівництва Луцької міської ради та службові особи органів місцевого самоврядування Луцького району перебуваючи у злочинній змові з службовими особами суб`єктів господарювання, використовують службове становище всупереч інтересам служби, що спричиняє тяжкі наслідки інтересам держави.
Під час досудового слідства здобуті достатні дані того, що службові особи Луцької міської ради у період з 2015 по 2017 роки при укладенні договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах приватних суб`єктів господарювання, не вживали достатніх заходів для встановлення належної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єктів нерухомості на території м. Луцька, внаслідок чого занижено розміри пайової участі при їх будівництві та спричинено шкоду бюджету міста Луцька у вигляді ненадходження грошових коштів у сумі понад 10 млн. грн.
Із інформації наданої УКБ Луцької міської ради на лист УСБУ № 1.1-9/8473 від 29.10.2018р., замовник будівництва ФОП ОСОБА_10 подав до Луцької міської ради декларацію про початок виконання будівельних робіт, відповідно до якої об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до закладів лікувально-профілактичних та оздоровчих (код об`єкта 1264.9 згідно з Державним класифікатором будівель і споруд), а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», його замовник звільняється від сплати коштів пайової участі.
При цьому, згідно наявних даних (офіційна сторінка в мережі Інтернет www.mojo.lutsk.ua) за вказаною адресою функціонує розважальний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у складі якого ресторан, караоке-бар, зона відпочинку, фітнес-клуб та готель, що суперечить інформації, поданій замовником будівництва до Луцької міської ради, свідчить про внесення ним недостовірних відомостей в офіційні документи, що в свою чергу у відповідності до показників опосередкованої вартості спорудження житла по Волинській області, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №252 від 02.10.2015, сума пайової участі повинна становити близько 500 тис. грн., що призвело до заподіяння збитків місцевому бюджету у вигляді ненадходження коштів пайової участі у розмірі близько 500 тис. грн.
Це свідчить про те, що службовими особами відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради, в ході проведення планових та позапланових перевірок вказаного об`єкту будівництва, зловживаючи службовим становищем, усвідомлюючи, що новозбудований об`єкт, а саме розважально-оздоровчий комплекс «Mojo Hall» не відповідає цільовому призначенню «Медичний центр з торгово-офісними приміщеннями», з метою власного збагачення внесли завідомо неправдиві відомості в сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації.
Слідчий зазначає, що будівлі за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 16 визнані речовим доказом в межах даного кримінального провадження, і з метою їх збереження слідчий просить слідчого суддю накласти на них арешт.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 05.07.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.27, ч. 2 ст.364; ч.1 ст.366 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно вказане в клопотанні слідчого. Вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя істотно порушив вимоги ст.370 КПК України, без будь-якої мотивації та посилань на докази в описовій частині ухвали рішення, зроблено висновок, що майно, яке пропонується арештувати не відповідає вимогам ст.170 КПК України. Зазначає, що вказані у клопотанні предмети, які визнані речовими доказами з метою їх збереження та проведення необхідних слідчих дій, оскільки будівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 16 літери А-2 та Б-5 мають силу речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину, у зв`язку з цим, постановою слідчого від 06.06.2019 року вищевказані будівлі визнані речовим доказом. Вважає, що технічна документація, на основі яких були внесені зміни до реєстру прав власності нерухомого майна є підробленими, як і самі зміни внесені реєстратором. А всі факти свідчать про свідомі дії спрямовані на ухилення від сплати пайової участі при будівництві об`єкта будівництва за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 16.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора представники власників майна адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечили доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Твердження апелянта про те, що в даному кримінальному провадженні призначена судова будівельно-технічна експертиза, для проведення якої необхідно унеможливити пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження чи реконструкцію об`єкта проведення експертизи, в зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки не доведено про намір власників будівлі знести її, перебудувати чи вчинити інші дії внаслідок яких вказане майно може втратити сліди можливого злочину.
Таким чином, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 КПК України.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 05.07.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.27, ч. 2 ст.364; ч.1 ст.366 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: