Справа № 405/6704/15-к
Провадження №1-кп/405/300/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 04 квітня 2019 року

Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2015 № 0005461, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

в судовому засіданні судом у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, зазначивши, що існують ризики кримінального провадження, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Мотивувавши необхідність продовження тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, що визначає ризики ухилення від суду, впливу на потерпілого ОСОБА_6 , який є одинокою особою похилого віку, свідків, зокрема: свідка ОСОБА_11 та вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, до затримання обвинувачений не працював, сталих соціальних зв`язків не має, а тому зазначені ризики не зменшились.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою свого підзахисного ОСОБА_10 зазначивши, що ризики на які вказала прокурор, не обгрунтовані, а тому не можуть бути підставою для продовження строку запобіжного заходу. ОСОБА_10 перебуває під вартою з 20.06.2015, має сталі соціальні зв`язки, так до затримання проживав з цивільною дружиною та її дитиною. Крім того, просить врахувати незадовільний стан здоров`я його підзахисного, який потребує надання належної медичної допомоги, що в умовах установи, де утримується останній неможливо. Вказав на необхідність зміни запобіжного заходу на інший більш мякий запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав доводи адвоката та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, що не має наміру впливати на потерпілого і свідків.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали позицію сторони захисту.

Потерпілий підтримав думку прокурора, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілого, захисників та обвинувачених, суд зважає на таке:

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую практику Європейського суду, зокрема, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»).

Суд зважає на те, що ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є доводить ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Суд зважає на те, що обвинувачений до затримання офіційно не працював, не одружений, що вказує на відсутність міцних сталих соціальних зв`язків.

Наведене підтверджує, що ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на зменшилися та продовжують існувати.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене та те, що на даний час, судовий розгляд кримінального провадження не закінчений, суд вважає, за доцільне продовжити ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розглядаючи твердження захисту про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому з триманням під вартою на домашній арешт з посиланням на стан здоров`я ОСОБА_10 та неможливість отримання обвинуваченим належної медичної допомоги в умовах установи виконання покарань, суд зазначає.

Відповідно до запитуваної інформації наданою начальником Філії ДУ "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" у Кіровоградській області, ув`язнений ОСОБА_10 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині з діазнозом: ГХ І ст. Опійна наркоманія. Астено-невротичний синдром. За час утримання ОСОБА_10 в слідчому ізоляторі, останній за медичною допомогою не звертався. 15.02.2019 обвинувачений оглянутий на амбулаторному прийомі лікарем - хірургом, після якого встновлено діагноз: післятромбофлебітичний синдром лівок нижньої кінцівки 0-І ст., внаслідок інєкційного вживання наркотичних засобів. ОСОБА_10 призначено курс лікування в умовах слідчого ізолятора, протягом 1 місяця з моменту звернення.

Спираючись на засаду змагальності захисником не надані на підтвердження своїх доводів докази, які доводять неможливість та неєфективність отримання ОСОБА_10 належної медичної допомоги в умовах ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від суду, ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, та ризику перешкоджати кримінальному провадженню.
За наведених обставин, суд прийшов до переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи наведене, з метою виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.
На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

у х в а л и в :

продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13 год. 50 хв. 04.04.2019 до 13 год. 50 хв. 02.06.2019.

Копію ухвали направити до ДУ Кропивницька УВП (№14).

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

ОСОБА_12