Код суду 233 Справа № 233/3158/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000461 від 02 травня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, студента 4 курсу Костянтинівського індустріального технікуму ДВНЗ «ДонНТУ», не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

02 травня 2018 року, приблизно об 11.00 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в альтанці біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , коли до них підійшов ОСОБА_10 та почав проганяти їх з альтанки, внаслідок чого між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з одного боку, та ОСОБА_10 , з іншого боку, виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли в бік третього під`їзду зазначеного будинку, в той час як ОСОБА_10 став їх переслідувати, при цьому схопив ОСОБА_7 правою рукою за футболку в ділянці спини. В цей час ОСОБА_7 став відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_10 , на підставі чого у нього виник злочинний умисел, направлений на завдання останньому тяжкого тілесного ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , завдав останньому один удар кулаком правої руки в ліву частину голови, чим заподіяв ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку 2-го ступеню, перелом лівої скроневої та лівої тім`яної кісток, субдуральна та субарахноідальна гематоми зліва, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 02 травня 2018 року близько 11 год. він, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до бесідки, яка розташована у дворі будинку АДРЕСА_2 . Коли вони були у цій бесідці, то до них підійшов ОСОБА_13 і став виганяти їх, при цьому лаявся нецензурною лайкою. Вони пішли, а ОСОБА_13 йшов за ними і проганяв їх, через що почалася словесна сварка між ним і ОСОБА_14 . Вони втрьох прискорилися, але ОСОБА_13 пішов за ним, схопив його за плече і став ключем штрикати у бік. Він підставив долонь, розвернувся і наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_14 , після чого той впав на асфальт на спину. Потім почали виходити сусіди і він допоміг їм підняти ОСОБА_14 . Якийсь чоловік сказав, щоб вони уходили. Раніше він з потерпілим знайомий не був. Наніс удар потерпілому з метою припинити його дії. Не заперечував, що тілесні ушкодження ОСОБА_14 були заподіяні від його необережних дій, так як той при падінні міг ударитися потилицею об асфальт, і він не мав наміру умисно спричиняти потерпілому тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаявся.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів;

- свідок ОСОБА_15 повідомила у судовому засіданні, що 02 травня 2018 року близько 11 год. вона була на балконі і бачила, як троє хлопців знаходилися у дворі і гучно розмовляли нецензурною лайкою, на що вона зробила їм зауваження, але ті не відреагували. Тоді сусід ОСОБА_13 став проганяти їх і вони розбіглися і почали дратувати ОСОБА_14 . Гудз побіг за одним хлопцем і майже догнав його і схопив за куртку, але хлопець розвернувся і кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя зліва ОСОБА_14 , від чого той впав на спину. Потім вийшла у двір і побачила, що ОСОБА_13 сидів і поруч був ОСОБА_16 . У ОСОБА_14 в руках були ключі. Через деякий час приїхала швидка і забрала ОСОБА_14 . Гудз нікого не бив;

- свідок ОСОБА_9 повідомив у судовому засіданні, що 02 травня 2018 року близько 11 год. він з ОСОБА_16 і ОСОБА_11 пішли у двір будинку і сіли на лавку. Через деякий час до них підійшов літній чоловік і став з нецензурною лайкою виганяти їх, при цьому у руці він тримав довгий ключ від гаражу. Цей чоловік намагався вдарити ключем ОСОБА_11 , але той втік. Він і ОСОБА_16 теж стали уходити, але цей чоловік підбіг, схопив ОСОБА_16 за куртку і вдарив його ключем у бік, після чого ОСОБА_16 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки потерпілому, від чого той впав на спину. Вони допомогли піднятися потерпілому, а потім пішли;

- свідок ОСОБА_8 повідомив у судовому засіданні, що 02 травня 2018 року у першій половині дня він з ОСОБА_16 і ОСОБА_12 сиділи на лавці у дворі будинку. Через деякий час до них підійшов літній чоловік із довгим ключем у руках і став проганяти їх. Вони встали і пішли. Цей чоловік побіг за ним, але він втік. Потім цей чоловік погнався за ОСОБА_16 , схопив його за куртку і вдарив ключем по долоні, а ОСОБА_16 один раз вдарив того кулаком правої руки в область лівої щоки, від чого той чоловік впав спиною на землю. Потім вони пішли;

- судово-медичний експерт ОСОБА_17 повідомив у судовому засіданні, що судово-медична експертиза проводилися по медичних документах на ім`я ОСОБА_14 , також був опис знімків. Так як потерпілий продовжував лікуватися, то оригінал картки не брався. Враховувався висновок КТ. Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_14 утворилися одномоментно від одного удара в ліву частину обличчя. При падінні на асфальт маловірогідно утворення зазначених у висновку експертизи тілесних ушкоджень. Удар був нанасений зліва направо знизу вгору. Положення потерпілого було доступно для бокового удару.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця події від 02 травня 2018 року, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 та зафіксована обстановка на місті вчинення злочину;
- протокол проведення слідчого експерименту від 03 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 на місці події розповіла про обставини та механізм спричинення раніше незнайомим їй хлопцем тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 на місці події розповів про обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_9 на місці події розповів про обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 04 червня 2018 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_7 на місці події розповів про те, як потерпілий ОСОБА_10 схопив його за футболку та намагався нанести удари ключем, які він блокував долонею, а також про обставини та механізм нанесення ним одного удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 та спричинення останньому тілесних ушкоджень;

- висновок судово-медичного експерта № 80 від 02 липня 2018 року, відповідно до якого: згідно записам у медичній документації, у ОСОБА_7 малися поверхневі, точечні рани долоневої поверхні лівої кисті, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, можливо у строк та за обставин, вказаних в ухвалі, та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- висновок судово-медичного експерта № 64 від 29 травня 2018 року, відповідно до якого: спираючись на данні наданої ксерокопії історії хвороби № 1858/227 травматологічного відділення ЦМЛ № 5 м. Костянтинівка на ім`я ОСОБА_10 , дані протоколів слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , беручи до уваги обставини, вказані в ухвалі, та у відповідь на поставлені питання експерт приходить до таких висновків. Згідно даним історії хвороби у потерпілого ОСОБА_10 були такі тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма, забій головного мозку 2 ст., перелом лівої скроневої та лівої теменної кісток, субдуральна та субарахноідальна гематоми зліва, які утворились внаслідок дії тупих предметів, можливо від однократної дії, можливо у термін та за обставин, вказаних в ухвалі та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. Спираючись на дані історії хвороби, потерпілого доставлено до лікарні у тяжкому стані, в свідомості. Локалізація тілесних ушкоджень не доступна для їх утворення за обставин, вказаних свідками, тобто у результаті падіння після завдання прискорення та з послідуючим ударом потиличною частиною голови об асфальт, ймовірно за все вони могли утворитись від нанесення удару тупим предметом у ліву частину голови. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для їх спричинення як від навмисного нанесення ударів в указану область голови, так и від удару цією областю голови об тупий предмет;
- висновок судово-медичного експерта № 64/69 від 11 червня 2018 року, відповідно до якого: на підставі вивчення описової частини висновків експерта № 64 від 24.05.2018 на ім`я гр. ОСОБА_10 , даних протоколів проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , беручи до уваги обставини, вказані в ухвалі, та у відповідь на поставлені питання експерт приходить до таких висновків. Локалізація тілесних ушкоджень, які мались у потерпілого ОСОБА_10 , доступна для їх утворення при обставинах, на які вказали всі учасники слідчої дії, тобто від нанесення удару тупим предметом у ліву частину голови. Перелом лівої скроневої та лівої теменної кісток не може утворитись внаслідок падіння з послідуючим ударом потиличною частиною голови об тверду поверхню;
- протокол проведення за ухвалою суду слідчого експерименту від 10 квітня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 на місці події розповів про обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а саме послідовно відтворив механізм нанесення ОСОБА_7 удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 та послідуючого падіння останнього на асфальт;

- протокол проведення за ухвалою суду слідчого експерименту від 10 квітня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_9 на місці події розповів про обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а саме послідовно відтворив механізм нанесення ОСОБА_7 удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 та послідуючого падіння останнього на асфальт;

- протокол проведення за ухвалою суду слідчого експерименту від 10 квітня 2019 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 на місці події розповів про обставини та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а саме послідовно відтворив механізм нанесення удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 та послідуючого падіння останнього на асфальт;

- протокол проведення за ухвалою суду слідчого експерименту від 10 квітня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 на місці події розповіла про обставини та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а саме послідовно відтворила механізм нанесення ОСОБА_7 удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 та послідуючого падіння останнього на асфальт;

- висновок судово-медичного експерта № 64/69/77 від 13 червня 2019 року, відповідно до якого: на підставі вивчення описової частини висновків експерта № 64 від 24.05.2018 на ім`я гр. ОСОБА_10 , даних протоколів проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , від 10.04.2019, даних фототаблиць, беручи до уваги обставини, вказані в ухвалі та у відповідь на поставлені питання експерт приходить до таких висновків. Згідно даним історії хвороби у потерпілого ОСОБА_10 були такі тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма, забій головного мозку 2 ст., перелом лівої скроневої та лівої тім`яної кісток, субдуральна та субарахноїдальна гематоми зліва, які утворились внаслідок дії тупих предметів, можливо від однократної дії, можливо у строк та за обставин, вказаних в ухвалі, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок однократної дії тупого предмету. Перелом лівої скроневої та лівої тім`яної кісток не може утворитись внаслідок падіння з послідуючим ударом потиличною частиною голови об тверду поверхню. Утворення переломів лівої скроневої та тім`яної кісток внаслідок нанесення удару в область нижньої щелепи не можливо. При вивченні фототаблиці видно, що підозрюваний ОСОБА_7 вказує удар не в нижню щелепу, а в область лівої виличної кістки. Вилична кістка разом з виличним відростком скроневої кістки утворюють виличну дугу. Виходячи з цього, можна припустити, що сила удару можливо пройшла по виличній дузі до скроневої кістки і далі до тім`яної. Усі учасники слідчих експериментів від 04.06.2018 та 05.05.2018 вказують, що удар наносився в ліву частину голови, або в ліву частину обличчя, що більш вірогідніше для утворення тілесних ушкоджень. Утворення переломів лівої скроневої та тім`яної кісток внаслідок удару задньою частиною голови є маловірогідним, більш за все вони могли утворитись від нанесення удару тупим предметом.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, спричиняючи потерпілому тілесне ушкодження, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, після чого, зрозумівши, що створив реальну небезпеку життю та здоров`ю потерпілого, приймав участь у заходах щодо надання потерпілому допомоги разом із сторонніми особами (сусідами потерпілого). При цьому обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком судово-медичних експертиз та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до умисного спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Посилання обвинуваченого та його захисника на те, що тілесне ушкодження потерпілому обвинуваченим було завдано з необережності, тобто від падіння та удару потиличною частиною голови об асфальт, суд розцінює як спосіб захисту, оскільки як сам обвинувачений, так і свідки в ході проведення за їх участю слідчих експериментів на досудовому слідстві та під час судового розгляду, досить ретельно та послідовно описали механізм спричинення потерпілому тілесного ушкодження, що також знайшло своє підтвердження у висновках судово-медичного експерта.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України, так як він своїми діями спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий; до адміністративної відповідальності не притягався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем навчання та проживання характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся; добровільно відшкодував завданий злочином збиток.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає: щире каяття у скоєному; добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

Згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 606 від 08 червня 2018 року, ОСОБА_7 є психічно здоровим. В період часу, що відповідав інкримінованому діянню, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння не знаходився у тимчасово-хворобливому стані (пат. афект, пат. сп`яніння, реакція «короткого замкнення», сумеречний розлад свідомості і т.д.), за психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У ОСОБА_7 відсутні ознаки розумової відсталості (інтелектуального недорозвитку) не пов`язані з психічним розладом. За сукупністю ознак, психологічний розвиток ОСОБА_7 відповідає його календарному віку. У ОСОБА_7 не відмічається виражених індивідуально-психологічних характеристик, які б впливали на його поведінку. З урахуванням особливостей психологічного розвитку, ОСОБА_7 міг розуміти характер і значення своїх дій, критично їх оцінювати і передбачати їх наслідки (у тому числі відносно ситуації, що досліджується). В період часу, що відповідає подіям інкримінованого діяння, ОСОБА_7 не знаходився у стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання). В період часу, що відповідає подіям інкримінованого діяння, ОСОБА_7 не знаходився у вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість), яке могло б суттєвим чином вплинути на його свідомість і діяльність. На теперішній час ОСОБА_7 повністю усвідомлює свої дії і керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, добровільного відшкодування завданого злочином збитку та критичного ставлення до скоєного, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 104, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Відомостей щодо речових доказів сторонами суду не надано.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Відомостей щодо речових доказів сторонами суду не надано.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя