Справа № 948/1046/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/292/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На початку березня 2019 року (точної дати та часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за адресою власного проживання в АДРЕСА_1 , в мережі інтернет, а саме на сайті «ОЛХ», знайшов оголошення про продаж посвідчень водія різних категорій.
Після цього ОСОБА_4 зателефонував на не встановлений слідством номер мобільного телефону, який був зазначений у вказаному оголошенні та вступив в усну, платну домовленість з невстановленою слідством особою, з приводу виготовлення останнім посвідчення тракториста - Машиніста категорії «D1» з метою подальшого його використання за цільовим призначенням. При цьому цілком усвідомлюючи, що дане водійське посвідчення, повинно складатися, видаватися, посвідчуватися повноваженими (компетентними) особами органів державної влади у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1259 від 25.11.2019 року (Із змінами, внесеними, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 19 від 16.01.2019 року), «Деякі питання видачі посвідчень тракториста - машиніста», ОСОБА_4 , пред`явивши невстановленій слідством особі, власну фотокартку в електронному вигляді, для подальшого розміщення її на бланку, отримав посвідчення тракториста - машиніста, серія НОМЕР_1 , виданого «ГУ Держпродспоживслужба в Рівненський області» від 04.10.2018 року, з відмітками на право керування транспортним засобом категорії «А1» та «D1» за виготовлення якого, він сплатив обумовлену грошову суму яка становила 3000 гривень.
З початку березня 2019 року (точної дати та часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, використовував посвідчення тракториста - машиніста, серія НОМЕР_1 , виданого «ГУ Держпродспоживслужба в Рівненський області» від 04.10.2018 року, на своє ім`я, усвідомлюючи що дане посвідчення тракториста - машиніста, повинно складатися, видаватися, посвідчуватися повноваженими (компетентними) особами органів державної влади, при цьому помістив його в одне з відділень власного гаманця та щоразу керуючи транспортним засобом, а саме екскаватором, мав при собі для пред`явлення за призначенням в разі необхідності.
Так, 18.09.2019 року о 19:30 годин, ОСОБА_4 , проводячи роботи на транспортному засобі - екскаваторі, на вулиці Калиновій в с. Селещина Машівського району Полтавської області, здійснив пошкодження газової труби та на місце події були викликані працівники Машівського ВП ГУНП в Полтавській області для проведення перевірки по факту пошкодження газової труби. В ході перевірки даного факту інспектором СРПП № 1 Машівського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було здійснено перевірку документів ОСОБА_4 , який пред`явив вказане посвідчення тракториста - машиніста, яке викликало підозри у його дійсності, а тому було вилучене.
Згідно висновку експерта № 1421 від 26.09.2019 року, бланк посвідчення тракториста машиніста серії та номеру НОМЕР_1 з вихідними топографічними даними «ТОВ «Укрспецполіграфія» зам. 17-205.2017 р.ІІІ кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу України.
У посвідченні тракториста - машиніста серії та номеру НОМЕР_1 з вихідними топографічними даними «ТОВ «Укрспецполіграфія» зам. 17-205.2017 р.ІІІ кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , зображення захисної сітки, серії, номеру, вихідних типографських та реквізитних даних на бланк нанесені струменевим способом з використанням друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменевою технологією; зображення внесених даних, нанесені електрофотографічним способом з використанням копіювально - розмножувальної техніки; підпис у графі «(підпис голови екзаменаційної комісії)» та підпис у графі «(підпис власника)»виконані пишучим приладом з наконечником кулькового типу; відбиток круглої печатки «головне управління ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Рівненській області ТЕХНАГЛЯД 01» у посвідченні, нанесений шляхом безпосереднього контакту документа з рельєфним кліше печатками, виготовленими з дотриманням правил виробництва печаток.
Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
07 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000273 від 19.09.2019 року між начальником Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості..

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст.358 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, де обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Сторони угоди узгодили покарання для обвинуваченого, за вчинення кримінального правопорушення, в межах санкції ст. 358 ч. 4 КК України, а саме: штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохає цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник, в судовому засіданні також прохають вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості , від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, покарання, про призначення якого дійшли згоди сторони угоди, визначене в межах санкції ст. 358 ч. 4 КК України, не суперечить інтересам суспільства.

Також угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 ..

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України , якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час розслідування даного злочину у справі було проведено технічну експертизу, вартість проведення якої склала 1570,10 грн.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 314, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 жовтня 2019 року по кримінальному провадженні № 0000273.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07 жовтня 2019 року покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Судові витрати у справі 1570 грн. 10 коп. вартість технічної експертизи № 1421 від 26.09.2019 року - стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

-посвідчення тракториста машиніста серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке опечатане в полімерний спец пакет «Експертна служба» № 3733908 залишити при матеріалах кримінального справдження № 0000273.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1