Справа № 304/1487/19
Провадження № 1-кс/304/649/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши її клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000395 від 18 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2019 року до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області звернулася ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на автомобіль марки на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року у справі № 304/1487/19. Мотивує його тим, що 18 вересня 2019 року до Перечинського ВП надійшов рапорт інспектора СРПП Перечинського ВП старшого лейтенанта ОСОБА_5 про те, що в ході патрулювання ним було зупинено автомобіль марки «MERCEDES», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив паливні дрова та пред`явив документи на вантаж, що не відповідали дійсності. Дану подію 18 вересня 2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Того ж дня було проведено огляд місця події, під час якого вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , із навантаженою деревиною масою близько 6 м?, породи «бук», а також документи, що використовувались для перевезення деревини. Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 20 вересня 2019 року було накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , із навантаженою деревиною об`ємом близько 6 м?, який згідно відомостей Інформаційного порталу Національної поліції належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , та яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ; товарно-транспортну накладну серії ЗКА № 944702 від 17 серпня 2019 року; специфікацію поколодного обліку №ЗК-2 від 17 серпня 2019 року; квитанцію № 564 від 26 червня 2019 року; наряд № 520 від 26 червня 2019 року на право відпуску лісопродукції. Разом з цим, на момент подачі даного клопотання слідчим проведено всі процесуальні дії, спрямовані на повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування даного кримінального провадження, а тому потреби у подальшому триманні арештованого автомобіля на спецмайданчику Перечинського ВП не є необхідним. До того ж належний їй автомобіль, знаходячись під відкритим небом за несприятливих погодних умов піддається руйнуванню, а саме вкривається корозією. На підставі наведеного просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 своє клопотання підтримала та просила таке задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Так, як убачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 від 18 вересня 2019 року розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто злочину у сфері підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

В той же час, ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року серед іншого накладено арешт й на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , із навантаженою деревиною об`ємом близько 6 м. кв, який згідно відомостей Інформаційного порталу Національної поліції належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , та яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, слідчий суддя враховує ті обставини, що органом досудового розслідування не надано доказів повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні № 0000395 від 18 вересня 2019 року, не заявлено цивільного позову у порядку, встановленому ст. 128 КПК України, відсутні відомості про причетність будь-якої особи до вчинення злочину з приводу якого проводиться досудове розслідування у вищенаведеному кримінальному провадженні, в тому числі і відносно ОСОБА_4 .

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного та приймаючи до уваги необхідність існування обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98), слідчий суддя приходить до висновку, що арешт, накладений на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 814D», р/н НОМЕР_1 , скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1