БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.08.2019
Єдиний унікальний номер 502/2888/15-к
Провадження № 1-кп/497/5/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000371 від 01.06.2015 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія, Одеської області, українця за національністю, громадянина України, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітнього сина, працюючого машиністом в КП «Світло» з 20.02.2007 року, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області від 08.05.2003 року,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального злочину передбаченого ст.15 ч.2, ст.115 ч.1 КК України надійшов до Болградського районного суду Одеської області для розгляду 27.11.2017 року на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 16.11.2017 року (т.1 а.с.228).
За результатами проведеного судового слідства, 08 квітня 2019 року прокурором подано обвинувальний акт в новій редакції, затверджений керівником Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 03.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України (т.2 а.с.205-212).
Судовим розглядом встановлено, що 01.06.2015 року приблизно о 05:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на центральній площі м.Кілія Одеської області, біля магазину «24 години», розташованого по вул. П.Осипенка, буд. 11 в м. Кілія Одеської області, на ґрунті ревнощів із-за того, що він, ОСОБА_7 раніше мав інтимні стосунки з дружиною ОСОБА_6 , вчинив з останнім сварку, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Після цього у ОСОБА_7 виник намір на вчинення хуліганських дій у громадському місці, які би супроводжувались грубим порушенням громадського порядку, з метою публічного приниження ОСОБА_6 на очах значної кількості оточуючих, при цьому планував діяти з мотивів явної неповаги до суспільства, шляхом вчинення дій, які супроводжувалися б особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 пішов до себе до дому за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де взяв з собою незареєстровану мисливську рушницю «ТОЗ» №Т8886 16 калібру, яка відповідно до висновку експерта № 425-Б від 31.07.2015, являлась вогнепальною зброєю. Дану рушницю ОСОБА_7 зарядив двома мисливськими патронами з дробовим зарядом полу картечі, після чого сів на свій мотоцикл «ІЖ-Планета-4», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , та близько восьмої години поїхав до магазину «Бурьонка» у м.Кілія Одеської області по вул. Осипенка, 11-б, де під навісом за столиком у компанії друзів відпочивав ОСОБА_6 ..

На вказаному місці, ОСОБА_7 , діючи з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до суспільства, прав та свобод окремих громадян, в тому числі гарантованих ст.29 Конституції України права на особисту недоторканість, права відвідувачів закладу на спокійні відпочинок та спілкування, при цьому зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючого законного вирішення порядку спірних ситуацій, проігнорував існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, благопристойності, бажаючи виявити свою грубу фізичну силу та протиставити її існуючим у суспільстві нормам моралі і моральності, чим довести свою значимість, з хуліганських мотивів, безпричинно, бажаючи виявити свою надуману перевагу перед присутніми громадянами, вчинив дії що супроводжувались особливою зухвалістю: зняв зі свого плеча заздалегідь заряджену вказану мисливську рушницю, прицілився в частину стіни будівлі магазину на певній відставні від ОСОБА_6 , та сказавши фразу приблизно такого змісту: «Вибач, так повинно було статися», зробив постріл з вогнепальної зброї.

При цьому шумовий ефект від пострілу з рушниці та ефект попадання дробового заряду у стінку на невеликій, до 1,5-2 метрів відстані, від осіб, що знаходились за столом з ОСОБА_6 та біля нього, сприяли доведенню мети ОСОБА_7 на вчинення хуліганських дій до кінця.

Вказані неправомірні дії ОСОБА_7 , що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом грубо порушили громадський порядок у громадському місці, припинивши нормальний режим функціонування магазину «Бурьонка» та спокійні умови проведення дозвілля компанії відпочиваючих, в якій знаходився і ОСОБА_6 ..

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного кримінального злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України - визнав повністю.
Суду пояснив, що приблизно о 05:00 годині 01.06.2015 року він приїхав в центр міста за пивом та цигарками, де зустрів ОСОБА_6 .. Виходячи з магазину ОСОБА_6 наніс йому, ОСОБА_7 удар, від чого останній випустив з рук все куплене. Після чого між ними розпочалась бійка, за наслідками якої, він ОСОБА_7 зазнавши тілесних ушкоджень, поїхав з цього місця.
Надалі, він ОСОБА_7 усвідомлюючи перевагу ОСОБА_6 у фізичній силі, з метою подальшої реалізації свого умислу, прийшов до себе до дому, де взяв сою мисливську рушницю «ТОЗ» 16 калібру, яку зарядив двома патронами з полу картеччю у контейнері. Будучи мисливцем, маючи високі навики використання мисливської зброї на протязі 20 років, та розуміючись на патронах взяв саме такі, аби не завдати шкоди іншим людям, що будуть знаходись в громадському місці. Біля 08 години ранку, маючи наметі все ж таки провчити та налякати ОСОБА_6 прилюдно, на своєму мотоциклі поїхав в центр міста. Наміру вбивати його, у нього не було. Він, ОСОБА_7 бажав виключно лише прилюдно провчити та принизити ОСОБА_6 в очах оточуючих громадян, та таким чином налякати його та припинити усі розмови щодо його стосунків з дружиною ОСОБА_6 . Наголошував, що з дружиною ОСОБА_6 не мав стосунків, однак дійсно знав її. Під`їхавши до магазину «Бурьонка», розташованого в самому центрі м.Кілія, де на літній площадці на вулиці відпочивали ОСОБА_6 та інші чоловіки. Зупинив мотоцикл на відстані біля 10-15 метрів від присутніх осіб, зняв зі свого плеча заряджену раніше мисливську рушницю, прицілився у стіну магазину біля ОСОБА_6 та здійснив постріл. Після чого на своєму ж мотоциклі поїхав з місця. Далі, приїхавши до дому, він ОСОБА_7 привів рушницю до непридатного стану: спилив бойок, та викинув пружину фіксуючих стулок бойку.
Стверджував, що умислу вбивати ОСОБА_6 у нього не було, переслідував мету налякати прилюдно останнього. Якби хотів його вбити, то ніхто і ніщо не завадило б йому це здійснити, так як відстань між ними була не велика, мішень у вигляді Устименка крупна, мисливський досвід у нього великий, а тому міг би безперешкодно з першого пострілу попасти в любу частину тіла ОСОБА_6 .. Більш того, йому ні що не заважало зробити і другий пострій, але такої мети у нього не було.
Пояснив, що у вчиненому щиро кається, до свого вчинку відноситься негативно, і дуже жалкує, співчуває і просив вибачення у потерпілого. Зробив для себе відповідні висновки, просив строго його не карати.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в зміненому обвинувальному акті.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння за ст.296 ч.4 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
01 червня 2015 року до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те що, 01.06.2015 року о 09:20 годині невстановлений чоловік з хуліганських мотивів здійснив один постріл у бік ОСОБА_10 з рушниці, після чого з місця події зник в невідомому напрямку (т.2 а.с.8).
За даним фактом внесено відомості в ЄРДР за № 0000371 за ч.4 ст. 296 КК України (т. 2 а.с.96).
01 червня 2015 року до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення від невідомої жінки про те, що 01.06.2015 року о 09:20 годині до магазину «Бурьонка» за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б, під`їхав на мотоциклі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з незареєстрованої двоствольної рушниці здійснив два постріли в напрямку вказаного магазину в наслідок чого пошкодив стіну магазина, постраждалих не має, що підтверджується рапортом оперативного чергового Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 01.06.2015 року (т.2 а.с.98).
Згідно протоколу огляду місця події від 01.06.2015 року, у присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було оглянуто місце події біля магазину «Бурьонка» розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б та зафіксовані наслідки у вигляді 10 отворів круглої форми, отвори скрізні з нашаруванням по краям чорного кольору; в бетонній стіні були в наявності пошкодження у вигляді глибокої направленої форми, звідки вилучалися розплющені фрагменти заліза сірого кольору неправильної форми. Від цих пошкоджень в бетонній стіні на відстані біля 6.1 м. на асфальтованій доріжці навпроти пристосування для паркування велосипедів, на землі знаходився пиж-контейнер, що використовувався при зарядженні мисливської рушниці, діаметром 17 мм, висотою 37 мм. Лінійка контейнера була у відкритому стані, корпус покритий нашаруванням речовини чорного кольору. Від контейнеру мається запах порохових газів (т.2 а.с.100-101).
На підставі особистої заяви ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції мисливську рушницю марки ТОЗ (т.2 а.с.102), та у подальшому 01.06.2015 року у інтервал часу з 18:40 години до 19:10 години було проведено огляд цієї мисливської рушниці у присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (т.2 а.с.103-104) та постановою слідчого СВ Кілійського ВП від 01.07.2015 року мисливську рушницю марки «ТОЗ» №Т8886 16 калібру визнано речовим доказом (т.2 а.с.105).
Громадянином ОСОБА_15 на підставі власноручно написаної заяви (т.2 а.с.111) добровільно видано працівникам поліції цифровий диск з відеозаписом з камер спостереження від 01.06.2015 року з зображенням території біля магазину «Бурьонка» за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б, та па підставі постанови слідчого від 01.07.2015 року цифровий диск з відеозаписом з камер спостереження визнано речовим доказом (т.2 а.с.112).
Цифровий диск з відеозаписом з камер спостереження (т.2 а.с.113) було детально досліджено під час судового розгляду.
Постановою слідчого від 30.06.2015 року призначено трасологічну експертизу за видом спеціальності дослідження вогнепальної зброї, а саме мисливської рушниці ТОЗ-54, 1955 року випуску, № НОМЕР_3 (т.2 а.с.123-124).
Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № 425-Б від 31.07.2015 року встановлено, що надана на дослідження рушниця є вогнепальною зброєю, гладко ствольною мисливською рушницею, 16 калібру, моделі «ТОЗ-Б», з маркувальними позначками: - стволів - Т № 8886 1955 року випуску; - курків - 59456; - внутрішніх поверхонь замкових дошок 340; - внутрішньої поверхні спускової скоби НОМЕР_4 , непридатною на час дослідження для проведення пострілів у зв`язку з відсутністю бойків, пружин фіксуючих втулок бойків (т.2 а.с.127-133).
За даними протоколу огляду місця події від 30.07.2015 року, у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 було оглянуто місце події, а саме південну стіну магазину «Бурьонка» розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б та зафіксовані наслідки наявних пошкоджень (т.2 а.с.134-136).
30 липня 2015 року за участі потерпілого ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент у присутності понятих на території магазину «Бурьонка» розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б , під час якого, потерпілий ОСОБА_6 детально, послідовно пояснив про обставини вчинення злочину ОСОБА_7 , що повністю відповідає обставинам викладеним в зміненому обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 за ст. 296 ч. 4 КК України (т.2 а.с.137-140).
Постановою слідчого СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 01.08.2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 01.06.2015 року було перекваліфіковано з ч. 4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України (т.2 а.с.141).
Слідчим 31.07.2015 року повідомлено підозрюваного ОСОБА_7 про зміну підозри у вчинення ним кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (т.2 а.с.142-143).
Під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000371 від 01.06.2015 року відносно ОСОБА_7 , 08.04.2019 року прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подано обвинувальний акт у новій редакції, погоджений з керівником Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , відповідно до якого змінено обвинувачення ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 4 ст. 296 КК України (т.2 а.с.205-112).
На підставі заяви ОСОБА_6 від 02.06.2015 року (т.2 а.с.108), останній був залучений до справи у якості потерпілого, та йому було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого (т.2 а.с.109).
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в травні 2015 році він повернувся з рейсу та відчув погіршення сімейних відносин з дружиною. Згодом дружина зібрала речі і поїхала до своєї бабусі. Через декілька днів після цього він, ОСОБА_6 дізнався від сестри, що у його дружини були відносини з ОСОБА_7 .. Надалі він, ОСОБА_6 зустрівся з дружиною ОСОБА_7 , яка не підтвердила відносини між її чоловіком ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_6 та дала телефонний номер самого ОСОБА_7 . Разом з дружиною ОСОБА_7 , він - ОСОБА_6 поїхав на місце роботи самого ОСОБА_7 , де останній не підтвердив стосунки з його, ОСОБА_6 дружиною. Через декілька днів, біля магазину «24 години» в центрі м. Кілія, він ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_7 , та почали сварку, яка згодом переросла у бійку, та яку через певний проміжок часу зупинили перехожі люди.
ОСОБА_7 сів у таксі та поїхав посміхаючись, але через певний проміжок часу почувся звук мотоциклу, та він, ОСОБА_6 , сидячи за столом біля магазину «Бурьонка», побачив ОСОБА_7 на мотоциклі, у якого за спиною була рушниця. Надалі ОСОБА_7 , при вселюдно в громадському місці, при наявності великої кількості сторонніх людей, які спокійно відпочивали, зупинився та відкрито, зухвало і цинічно, викрикуючи якісь слова і їх сторону, не зважаючи на права та інтересі сторонніх для нього людей, які жодним чином не мали ніякого відношення до їх сварки, здійснив постріл з рушниці у його, ОСОБА_6 сидячого за столом та інших людей - напрямку. Після цього усі люди розбіглися в різні сторони, а сам ОСОБА_6 сховався під столом разом з іншим. Потім ОСОБА_7 поїхав звідти на мотоциклі. Надалі, усі громадяни перебували в стривоженому стані, були збентежені, налякані, їх спокійний відпочинок був порушений. Від здійсненого пострілу було пошкоджено майно та стіну магазину «Бурьонка».
Потерпілий підтримав обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 в зміненій прокурором редакції за ст. 296 ч.4 КК України, також підтримав вимоги свого цивільного позову, щодо міри покарання покладався на розсуд суду. Після надання суду показів, в судові засідання не з`являвся. Подав суду заяву про завершення судового розгляду у його відсутність (т.2 а.с.230, 236).

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що протягом 31.05.2015 року та 01.06.2015 року у місті Кілія святкували «День міста». Біля 03:00 години 01.06.2015 року до магазину зайшов ОСОБА_7 , який скупився, та виходячи з магазину між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_6 прижав ОСОБА_7 до землі, штовхали один одного. Згодом їх вгамували та ОСОБА_7 поїхав до дому.
В ранці десь біля 08 години, знаходячись в офісі на площі, вона свідок почула постріл, крики, шум, біганину та вийшовши на вулицю побачила як ОСОБА_7 розвернувся та поїхав у напрямку дому. Зі слів таксистів свідок дізналася, що стріляв саме ОСОБА_7 , після чого поїхав.

Свідок ОСОБА_19 повідомив суду, що у 2015 році на «День міста» він був у м.Кілії з ОСОБА_6 .. Вони виїхали до центру міста до магазину «24 години» за цигарками, де ОСОБА_6 зачепив ОСОБА_7 , після чого почалася сварка, штовханина, але згодом їх розтягнули та розборонили, а ОСОБА_7 сівши у таксі поїхав звідти. Надалі свідок разом з ОСОБА_6 сіли під навісом біля магазину «Бурьонка». Йому здалось, що ОСОБА_7 декілька разів проїжджав по вулиці повз магазин. Згодом ОСОБА_7 приїхав на мотоциклі, зупинився навпроти них, посміхаючись та щось викрикуючи, зняв з плеча рушницю. Побачивши це, ОСОБА_6 схилився разом зі свідком до низу, а ОСОБА_7 в цей час здійснив постріл з рушниці. Від чого злякані, збентежені люди, які до цього спокійно відпочивали почали втікати, а він свідок ОСОБА_19 кинув у слід ОСОБА_7 пляшку.
Свідок ОСОБА_19 зазначив, що ОСОБА_7 ніщо не заважало зробити другий постріл якби він хотів влучити конкретно в ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_20 повідомив суду, що 1 червня 2015 року біля 06:00 години він разом зі знайомими відпочивали біля магазину «24 години», коли побачив, що з магазину вийшов ОСОБА_6 та після нього вийшов ОСОБА_7 , який почав ображати ОСОБА_6 , та після чого розпочалася сварка, а згодом бійка. Через якийсь проміжок часу їх розтягнули та заспокоїли. ОСОБА_7 намагався розпочати знову бійку, але сторонні люди його вгамували, після чого він сів в таксі та поїхав. Свідок зі знайомими перейшли через дорогу до магазину «Бурьонка» в м. Кілія Одеської області та сіли під навісом. Через 2-3 години ОСОБА_7 приїхав на мотоциклі «Восход» з рушницею та здійснив з неї постріл в їх напрямку, розвернувся та поїхав. В цей час на літній площадці біля магазину спокійно відпочивали сторонні люди, які від пострілу почали втікати, були налякані, збентежені, оскільки не зрозуміли хто і чому стріляв по ним. Відпочинок був перерваний, та усі присутні були занадто схвильовані.
Також свідок ОСОБА_20 зазначив, що ОСОБА_7 ніщо не заважало зробити другий постріл.

Свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що на початку літа - 01.06.2015 року, вранці, вийшов з дружиною до магазину «24 години». На відстані 10 метрів від магазину побачив як на землі на спині лежав ОСОБА_7 та знаходячись на ньому ОСОБА_6 наносив кулаком удари ОСОБА_7 . Згодом бійку вгамували, а ОСОБА_7 поїхав на таксі. Інші подробиці свідку не відомі.

Свідок ОСОБА_22 повідомив суду, що вранці 01.06.2015 року 7 чоловік разом з ним сиділи за столом біля магазину «Бурьонка» в м. Кілія Одеської області, коли він побачив, що під`їхав на мотоциклі чоловік, зупинився навпроти них, зняв з себе рушницю та здійснив постріл у напрямку стола, після чого він, свідок будучи досить наляканим, втік. Свідок зазначив, що бачив як ОСОБА_7 цілився лівіше від сидячих за столом. На його думку свідка, ОСОБА_7 хотів когось налякати пострілом. Повідомив також, що другого пострілу не було, та зазначив, що ОСОБА_7 ніщо не заважало зробити другий постріл.

Свідок ОСОБА_23 повідомив суду, що 01.06.2015 року він вранці разом зі знайомими сиділи за столом біля магазину «Бурьонка» в м. Кілія Одеської області. Свідок сидів з краю та побачив, що ОСОБА_7 під`їхав до магазину на мотоциклі, зупинився, цинічно посміхаючись зняв з плеча мисливську рушницю та прицілившись здійснив постріл в напрямку стола, далі розвернувся та поїхав. Повідомив що він перекривав лінію вогню, так як сидів перед ОСОБА_6 , та зазначив, що відмітки від пострілу на стіні, були на значній відстані від сидячих. ОСОБА_7 ніщо не заважало зробити другий постріл. Цим пострілом ОСОБА_7 порушив їх спокійну атмосферу, усі були збентежені та налякані, та не могли вже надалі спокійно відпочивати.

Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися, клопотань щодо визнання доказів недопустимими заявлено не було.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України при встановлених судом фактичних обставинах, викладених в обвинувальному акті поза розумним сумнівом.

Таким чином, оцінка досліджених в суді доказів в їх сукупності свідчить, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи 01 червня 2015 року, в ранковий час о 08:00 годині, в громадському місці біля магазину «Бурьонка», розташованого в центрі міста Кілія по вул. П.Осипенка 11-Б, діяв протиправно, умисно та зухвало.

Грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_7 діючи з хуліганських мотивів демонстративно виражав явну неповагу до потерпілого ОСОБА_6 і присутніх на місці події громадян, зокрема і свідків у даному кримінальному провадженні, ігноруючи елементарні правила поведінки в суспільстві, здійснив постріл з мисливської рушниці в бік ОСОБА_24 і інших, спокійно відпочиваючи громадян, та у подальшому такі дії ОСОБА_7 призвели до тимчасового припинення нормальної діяльності установи.

Вирішуючи питання щодо кваліфікацій дій обвинуваченого, суд приймає до уваги роз`яснення викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство. Так, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ч. 4 ст. 296 КК України, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

В зв`язку з цим, дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.296 ч.4 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

Суд не приймає до уваги твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на безпідставне посилання в обвинувальному акті на «припинення нормального режиму функціонування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », оскільки дані обставини були судом перевірені та підтверджуються дослідженими доказами. Після цієї події на місце прибула слідчо-оперативна група, яка здійснювала обстеження місця події, за результатами якого було складено протокол огляду, вилучено речові докази, здійснено опитування усіх присутніх осіб, та як наслідок з метою збирання і фіксування доказів було припинено нормальний режим функціонування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Крім того, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 30.07.2015 року ще раз було проведено огляд місця події: будівлі і території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », там же проведено слідчий експеримент за участю потерпілого, працівників магазину, що також негативно вплинуло на нормальний режим функціонування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно (т.2 а.с.119, 120), міцність сталих соціальних зв`язків: перебуває у цивільному шлюбі протягом 14 років, має на утриманні неповнолітнього сина (т.2 а.с.237), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с.116,117), а ні інвалідом, а ні пенсіонером не являється, має постійне місце роботи де характеризується виключно позитивно (т.2 а.с.238), має постійне місце реєстрації і проживання (т.2 а.с.118), в силу вимог ст.89 КК України, такого який не має судимості (т.2 а.с.115).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно досудової доповіді Кілійського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 15.04.2019 року вбачається, що обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів. Обвинувачений раніше судимий однак судимість погашена. Обвинувачений за колишнім місцем проживання характеризується позитивно, взаємовідносини з сусідами доброзичливі, за характером товариський, комунікабельний, не запальний.

Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства (т.2 а.с.219-223, 224-227).

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинуваченого, даних про його особу, поведінку обвинуваченого під час судового слідства та тривалого судового розгляду, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, враховуючи позицію прокурора і потерпілого, а також приймаючи до уваги висновок Органу пробації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в умовах без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Також суд приймає до уваги висновок експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № 425-Б від 31.07.2015 року яким встановлено, що надана на дослідження рушниця є вогнепальною зброєю, гладко ствольною мисливською рушницею, 16 калібру, моделі «ТОЗ-Б», з маркувальними позначками: - стволів - НОМЕР_5 1955 року випуску; - курків - 59456; - внутрішніх поверхонь замкових дошок 340; - внутрішньої поверхні спускової скоби НОМЕР_4 , непридатною на час дослідження для проведення пострілів у зв`язку з відсутністю бойків, пружин фіксуючих втулок бойків (т.2 а.с.127-133).
А відтак, речові докази по справі:
- мисливську рушницю марки ТОЗ № Т 8886 16 калібру (т.2 а.с.105) знищити з урахуванням того, що вона є не придатною для проведення пострілів;
- цифровий диск з відеозаписом з камер спостереження з зображенням території біля магазину «Бурьонка» за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б (т.2 а.с.112) залишити в матеріалах справи (т.2 а.с.113).

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню на користь держави, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням в цьому кримінальному провадженні судової експертизи в сумі 982.08 гривен (т.2 а.с.126).

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_7 - не застосовувалась.

Щодо цивільного позову.
Цивільним позивачем ОСОБА_6 заявлено до цивільного відповідача ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням в розмірі 50 000.00 гривен (т.1 а.с.109-112).

В обґрунтування своїх вимог, цивільний позивач стверджував, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

Зазначені обставини призвели до негативних емоційних наслідків: порушення сну, загострення дратівливості, пригніченість, нервозність, образливість, чутливість. Він відчував на собі критичні погляди оточуючих його людей, необхідність надавати пояснення з приводу цих подій перед друзями, родичами.

Певний час, після цієї події, він не міг вгамувати страх, що все може повторитися.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав. Заперечував доводи цивільного позивача.

Захисник обвинуваченого вважав, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами взагалі спричинення йому хоч якоїсь моральної шкоди. Позовна заява містить загальні вислови шаблонного змісту, проте відсутнє будь-яке посилання на докази того, що позивач звертався за наданням медичної, психологічної допомоги, що йому здійснювалось призначення заспокійливих ліків, що він зазнав негативних наслідків, що йому необхідно було вживати додаткових зусиль для відновлення свого морального і психологічного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок … суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на викладене, суд виходить з обсягу пред`явленого зміненого обвинувачення та доведеності вини обвинуваченого.

Так, положеннями ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із послідуючими змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними хуліганськими діями відповідача, суд враховує положення ч.2 ст.23 ЦК України.

Однак, розмір моральної шкоди, про який просить потерпілий ОСОБА_6 є занадто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали, а також ні в якому разі не може бути засобом збагачення за рахунок обвинуваченого.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 не було завдано жодних тілесних ушкоджень, потерпілий не переніс фізичного болю.

На думку суду при даних обставинах потерпілий зазнав виключно лише психологічний стрес. Тому, враховуючи зазначені обставини кримінального провадження, характер та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , їх наслідки, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, та з урахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у розмірі 5 000.00 гривен, при цьому суд виходить з наступних критеріїв: тягаря вчиненого, об`єму перенесених хвилювань: страху, втрати сну, часу необхідного для відновлення, душевних страждань, понесених потерпілим і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.

Дану суму на користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 118, 126, 128, 129, 373 ч.2, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_7 не застосовувати.

Речові докази:
- мисливську рушницю марки ТОЗ № Т 8886 16 калібру знищити.
- цифровий диск з відеозаписом з камер спостереження з зображенням території біля магазину «Бурьонка» за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. П.Осипенка, буд. 11-Б залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія, Одеської області, паспортсерії НОМЕР_6 , виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області від 08.05.2003 року на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000.00 гривен.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія, Одеської області, паспортсерії НОМЕР_6 , виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області від 08.05.2003 року на користь держави процесуальні витрати в розмірі 982.08 гривен (дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісім копійок).

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий _________ ОСОБА_1

Судді _________ ОСОБА_2

_________ ОСОБА_3