465/1574/17
1-в/465/260/19
У Х В А Л А
про призначення судового засідання
та
призначення захисника
27.09.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву в. о. заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виглядів госпіталізації в психічну лікарню зі звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду III групи, мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В. о. заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 звернувся в суд із письмовою заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психічну лікарню зі звичайним наглядом хворому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 14.08.2018р. (з моменту госпіталізації) до даного часу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018р., що були продовжені Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 16.10.2018р. та 20.06.2019р.
23.02.2017, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, а саме із стаціонарного чоловічого відділення № 23 для примусового лікувального психічно хворих (із звичайним наглядом) КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що по вул. Кульпарківській, 95 у м. Львові, де перебував згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.12.2016р., якою до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України).
За цим фактом було відкрито кримінальне провадження за ст. 394 ККУ.
У зв`язку з попереднім кримінальним провадженням (за ст. ч. 1 ст. 187 ККУ) проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу (Висновок судово-психіатричного експерта №175 від 16.11.2016р.). Експертна комісія прийшла до висновку, що: « ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим змінами (дефектом) особистості, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженими змінами (дефектом) особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні із звичайним наглядом».
За даним кримінальним провадженням (ст. 394 ККУ) судово-психіатрична експертиза не проводилась.
16.03.2018р. Франківський районний суд м. Львова виніс Ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_4 , що була отримана нашим закладом 20.04.2018р. вх. № 710/01.4.18.
Однак на цей час гр. ОСОБА_4 в нашому закладі на лікуванні не перебував, оскільки 20.02.2018р., на виконання Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 01.02.2018р., гр. ОСОБА_4 був виписаний з психіатричного закладу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
14.08.2018р. пацієнт був доставлений до приймального відділення бригадою ШМД № 5 у зв`язку з загостренням психічного стану: висловлював ідеї суїцидального характеру («дайте пістолет, мені треба застрелитись, або дайте якусь таблетку, щоб я вмер»), розмовляв сам з собою, перестав вживати їжу та воду, не доглядав за собою, відмічалися численні стереотипії.
У зв`язку з тим, що ще 20.04.2018р. канцелярією нашої установи було отримано та зареєстровано копію Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018р. про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, він був одразу госпіталізований до 23-го відділення для виконання вищезгаданої Ухвали.
На момент госпіталізації пацієнт був доступний малопродуктивному контакту, на запитання відповідав після нетривалої паузи, коротко, часто не по суті, зісковзував до власних переживань, які подавав непослідовно. Увага була фіксована на власних хворобливих переживаннях, які мали абсолютний пріоритет. Мислення було паралогічне, непослідовне, резонерське, з розривами та маячними ідеями стосунку та відношення. Також висловлював ідеї суїцидального характеру («дайте пістолет, мені треба застрелитись, або дайте якусь таблетку, щоб я вмер»). Інтелект загалом відповідав віку та отриманій освіті. Емоційно був маловиразний, холодний, гіпомімічний, тривожний, насторожений, внутрішньо напружений, замкнений, аутичний. Настрій був знижений. Пацієнт відмовлявся від їжі та води, мотивуючи це тим, що «організм не приймає, все викидає, а якщо поїм, то буде знову на штани виходити». Критика до своєї поведінки, хворобливого стану була повністю відсутня.
У зв`язку з тим, що пацієнт на другий день після госпіталізації продовжував відмовлятись від прийому їжі та води, також відмічалися затримка сечі, що становило ризик для життя пацієнта, він був переведений до відділенні інтенсивної терапії та реанімації № 22, де перебував до 20.08.2018р. За цей час пацієнт пройшов курс електросудомної терапії (5 сеансів), отримував транквілізатори (р-н Сібазону) та інфузійну терапію. Внаслідок проведених лікувальних заходів стан пацієнта покращився та стабілізувався, пацієнт знову почав самостійно харчуватись та пити, був переведений назад до 23-го відділення.
Протягом першого часу перебування на стаціонарному лікуванні в 23-му відділенні ОСОБА_4 був аутичним, заглибленим у власні переживання, ні з ким з інших хворих в контакти не вступав, тримався усамітнено, переважно в межах свого ліжка; при розмовах висловлював маячні ідеї стосунку. Був повністю некритичним до свого стану, щодо скоєного - уникав даної теми розмови.
На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» гр. ОСОБА_4 двічі (13.09.2018р. та 12.03.2019р.) оглядався комісіями лікарів-психіатрів установи (Висновки комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 56 від 13.09.2018р. та № 12 від 12.03.2019р), які щоразу приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідні заяви на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_4 були надіслані на адресу Франківського районного суду м. Львова 14.09.2018р. та 19.03.2019р.
Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 16.10.2018р. та 20.06.2019р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_4 були продовжені.
Поступово в результаті проведеного комплексного лікування - нейролептиками (Трифтазин, Аміназин, Рисполепт, Риспаксол, Азапін), транквілізаторами (р-н Сібазону), курсом елекгросудомної терапії (5 сеансів), загальнозміцнюючим та симптоматичним лікуванням, вітамінотерапією, та реабілітаційних заходів у межах відділення: перегляд телепередач, прогулянки по внутрішньому дворику відділення, - психічний стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався: впорядкувався в поведінці, відновився апетит та покращився нічний сон. Актуальними лишаються фрагментарні маячні ідеї відношення та впливу, мислення залишається паралогічним, різноплановим, розірваним. У відділенні режиму не порушує, дотримується вказівок та рекомендацій медперсоналу, конфліктних ситуацій не створює. Причини госпіталізації пояснити не може. Лікування протягом усього періоду перебування в стаціонарі приймав під наглядом медичного персоналу, періодично висловлював побажання відмінити призначене лікування, що в цілому свідчить про повну відсутність критики до стану свого здоров`я та відсутності розуміння в необхідності постійного прийому підтримуючого лікування. Емоційно є неадекватним, парадоксальним, сплощеним. Вольові процеси значно знижені. З оточуючими майже не спілкується, час проводить наодинці. До реабілітаційних заходів самостійно не залучається. Антисоціальних тенденцій з моменту госпіталізації до даного часу не виявляв та не виявляє. В конфлікти з іншими пацієнтами та медичним персоналом не вступав. До скоєного критика практично відсутня. На перший план виступають ознаки вираженого дефекту особистості, що є наслідком шизофренічного процесу. Таким чином, досягти стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу) до даного часу не вдалося.
На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 10.09.2019р. гр. ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 56 від 10.09.2019р.), що прийшла до висновку: «на момент огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості. Враховуючи наявність продуктивних змін в сфері мислення у вигляді фрагментарних маячних ідей відношення, впливу, відсутності критики до стану свого здоров`я та скоєного, відсутності розуміння необхідності прийому постійного підгримуючого лікування, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Дана заява відповідає вимогам закону та підлягає розгляду судом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 та ст. 507 КПК України, участь захисника у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковою.

Згідно з ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках коли участь захисника є обов`язковою.

За змістом ч. 3 ст. 20 КПК України, у випадках передбачених цим кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

На виконання вказаних норм Закону, слідчий суддя та суд постановляють ухвалу, якою доручають відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час, і місце для участі у кримінальному провадженні.

У відповідності з вимогами ст. ст. 512, 514 КПК України, судовий розгляд проваджень даної категорії здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника та захисника.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне доручити регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області призначити захисника хворому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення окремої процесуальної дії - надання правової допомоги в судовому засіданні під час вирішення питання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом .

На підставі викладеного, керуючись статтями 20, 49, 52, ст. 369- 372, 506, 507, 512, 514 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти до розгляду судове провадження № 1-в/465/255/19, щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виглядів госпіталізації в психічну лікарню зі звичайним наглядом хворому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду III групи, мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.

Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області призначити захисника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення окремої процесуальної дії - надання правової допомоги в судовому засіданні під час вирішення питання щодо продовження виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

Явку адвоката забезпечити в судове засідання, яке відбудеться о 12 год. 40 хв. 07.10.2019 у приміщенні Франківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів вул. Генерала Чупринки, 69.

У судове засідання викликати прокурора та представника медичного закладу, якого зобов`язати забезпечення в судове засідання хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та законного представника

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6