Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7911/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.369 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 23.03.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначає, що вирок суду є незаконний, необгрунтований та постановлений з грубим порушенням норм процесуального права. Вказує, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , є неналежним процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, оскільки не входить до визначеної групи прокурорів згідно витягу ЄРДР в даному кримінальному провадженні. Зазначає, що суд не дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам і безпідставно не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтверджують його невинність у вчиненні цього злочину.Посилається на те, що постанова прокурора ОСОБА_14 про проведення контролю за вчиненням злочину від 02.04.2018 року всупереч ст.ст.251, 271 КПК України не місить обставин, що виключають провокацію злочину, в ній не зазначено місце проведення слідчого експерименту, спосіб проведення негласної слідчої дії та застосування спеціальних імітаційних засобів про залучення ОСОБА_15 до проведення слідчої дії за ОСОБА_6 , а тому вказана постанова, є протиправною та не може бути використана як доказ.Зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину, ґрунтується на недопустимих доказах, а саме : постанові прокурора ОСОБА_16 про проведення контролю за вчиненням злочину від 02.04.2018 року; протоколі за результатами виконання постанови від 04.04.2018 року; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи у публічно доступних місцях від 23.04.2018 року; протоколі обшуку від 04.04.2018 року (в ході якого вилучено грошові кошти); протоколі огляду речей та предметів від 05.04.2018 року; висновку експертизи №1/3-148 від 24.04.2018 року; протоколі огляду речей та предметів від 07.06.2018 року.Також вказує на те, що речовий доказ-грошові кошти в сумі 5000 грн. є недопустимим доказом, оскільки вказаний доказ стороні захисту не відкривався до суду не подавався і судом не досліджувався.Посилається на те, що залучення ОСОБА_15 для проведення НСРД є незаконним, оскільки в матеріалах провадження відсутня заява останнього про надання добровільної згоди на участь у таких діях. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні документально підтверджені повноваження на складання НСРД заступником начальника ВЖУ ДВБ НП України майором поліції ОСОБА_17 , а тому він не є особою, яка належним чином була уповноважена на складання протоколів. Вказує, що стороні захисту не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000084, а тому докази на які посилається суд при постановленні вироку є неналежними. Посилається на те, що в даному кримінальному провадженні відсутні письмові доручення слідчого або прокурора на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що виключає можливість використання протоколів та результатів проведення НСРД в якості допустимих доказів.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.369 КК України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 858 грн. витрат за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні.

Скасовано арешт на майно, накладене ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.04.2019 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 16 березня 2018 року в ході обстеження автодороги Київ-Чоп працівниками відділу безпеки дорожнього рух Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, поблизу населених пунктів Житомирського району Житомирської області: с. Болярка, с. Березівка, с. Василівка, в ділянках (карманах) автодороги, які передбачені для розвороту автотранспорту, виявлено припарковані з порушенням правил дорожнього руху автомобілі, поблизу яких знаходились особи, які здійснювали незаконну торгівлю дизельним пальним, серед яких був ОСОБА_6 .

З метою недопущення створення аварійної ситуації на автодорозі, через розміщення вказаних автомобілів, та роз`яснення громадянам інформації щодо незаконності дій, пов`язаних з торгівлею підакцизними товарами, працівниками Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції проведено бесіду із особами присутніми на вказаних ділянках автодороги, в тому числі бесіду проведено з ОСОБА_6 .

У ході спілкування з працівниками поліції, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди за не вчинення працівниками поліції дій щодо притягнення до передбаченої законом відповідальності його та осіб, що розміщують транспортні засоби з порушенням правил дорожнього руху поблизу населених пунктів Житомирського району Житомирської області: с. Болярка, с. Березівка, с. Василівка, в ділянках (карманах) автодороги, які передбачені для розвороту автотранспорту та здійснюють незаконну торгівлю підакцизними товарами.

У подальшому, 04.04.2018 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_6 прибув до Управління патрульної поліції в Житомирській області, розташованого за адресою м. Житомир, вул. Покровська, 96, при цьому пройшов до службового кабінету ОСОБА_15 тимчасового виконуючого обов`язки начальника відділу безпеки Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, на якого покладено виконання організаційно-розпорядчих обпокладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, та який у відповідності до примітки 1 ст. 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Перебуваючи у службовому кабінеті тимчасового виконуючого обов`язки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_15 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання неправомірної вигоди, діючи умисно, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_15 , з пропозицією не вчиняти будь-які дії, спрямовані на притягнення до передбаченої законом відповідальності його та осіб, які розміщують транспортні засоби з порушенням правил дорожнього руху поблизу населених пунктів Житомирського району Житомирської області: с. Болярка, с. Березівка, с. Василівка, в ділянках (карманах) автодороги, які передбачені для розвороту автотранспорту та здійснюють незаконну торгівлю підакцизними товарами.

Надалі, 04.04.2018 року приблизно о 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у службовому кабінеті тимчасового виконуючого обов`язки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_15 , діючи умисно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на надання неправомірної вигоди, надав ОСОБА_15 , який являється службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн., які поклав на стіл, які вважав необхідними для переконання ОСОБА_15 не вчиняти будь-яких дій, спрямованих на притягнення до передбаченої законом відповідальності ОСОБА_6 та третіх осіб.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурорів, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про те, що досудове слідство і судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені не обєктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на недостатньо досліджених і недопустимих доказах, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження справи досудове слідство і судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки про доведеність вини ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ст. 369 ч.3 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , про те, що в березні 2018 року вони під час здійснення об`їзду об`їзної дороги до м. Новоград-Волинського, виявили групу осіб, які здійснювали торгівлю паливно-мастильними матеріалами. Про результати виявлення даних осіб вони повідомили керівництво. Серед цих осіб був обвинувачений, який в подальшому пропонував здійснювати дану торгівлю без документів і просив їх організувати для цього зустріч з їхнім безпосереднім керівником.

Крім цього, ОСОБА_19 дав показання про те, що на прохання ОСОБА_6 він відповів останньому де саме той зможе знайти їх керівника. Через декілька днів він бачив ОСОБА_6 біля відділення поліції, який шукав їх керівника. Не знайшовши останнього, ОСОБА_6 взяв номер його мобільного телефону.27 березня 2018 року він повідомив ОСОБА_6 , що 04 квітня керівник буде на робочому місці, але про те, що останній буде давати хабар, йому нічого не було відомо.

З показань свідка ОСОБА_15 видно, що 04 квітня 2018 року до його кабінету зайшов ОСОБА_6 і повідомив, що з хлопцями торгує дизпаливом і бажає дружити з поліцією, щоб його та інших хлопців не чіпали, а за це пропонує разову місячну допомогу. Він запитав у ОСОБА_6 чи пропонує він йому хабар на що, останній повідомив, що це допомога і поклав гроші на стіл.

Під час проведення обшуку службового кабінету № 16, що по вул. Покровській,96, в м. Житомирі 04.04.2018 року на столі було виявлено 5000 грн., які були передані ОСОБА_6 ОСОБА_15 за не перешкоджання співробітниками поліції у здійсненні торгівлі паливом.

Згідно висновку судової експертизи № 1/3-148 від 24.04.2018 року надані грошові кошти в загальній сумі 5000 грн., вилучені 04.04.2018 року під час обшуку в каб. АДРЕСА_2 , виготовлені з дотриманням вимог щодо виготовлення аналогічних банкнот, що знаходяться в офіційному обігу.

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 29.03.2018 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_6 .

Постановою прокурора прокуратури Житомирської області від 02.04.2018 року прийнято рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі слідчого експерименту для перевірки достовірності фактів, що можуть свідчити про ведення злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи у публічно доступних місцях від 23.04.2018 року за результатами проведення НСРД згідно якого отримано інформацію, про те, що 04.04.2018 року о 14 год. 52 хв. ОСОБА_6 зайшовши до кабінету ОСОБА_15 повідомив, що він є представником «солярщиків», які торгують на трасі, перед с. Болярка, та бажає мирно все урегулювати, а саме вони приготували грошову допомогу, взамін на те, щоб їх в майбутньому «минали». При цьому повідомив, що і раніше таку допомогу носили у райвідділ. В послідуючому діставши з кишені штанів предмет поклав його на стіл перед ОСОБА_15 , на що останній запитав «що це таке» і ОСОБА_6 повідомив, що «це п`ять тисяч гривень, за те, щоб їх минали» .

Протоколом НСРД від 05.05.2018 року про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій з якого вбачається, що ОСОБА_6 постійно займався збутом дизпалива, про, що свідчать зафіксовані розмови останнього 22 квітня 2018 року, 23 квітня 2018 року, 24 квітня 2018 року.

Протоколом огляду речей та предметів від 07.06.2018 року було оглянуто DVD-R диск з інформацією з`єднань між ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , з якого видно, що з`єднання між зазначеними абонентами відбувалися 23.03.2018 року, 03.04.2018 року та 04.04.2018 року, як з ініціативи ОСОБА_6 , так і ОСОБА_19 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину також підтверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Тому доводи обвинуваченого про те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена його у вчинені злочину, за який його засуджено, колегія суддів вважає безпідставними.

Дії ОСОБА_6 за ч.3 ст. 369 КК України судом кваліфіковані правильно, оскільки він передав виконуючому обов`язки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_15 неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн.Злочин, який вчинив ОСОБА_6 є закінчений, тому доводи апелянта про те, що він не передавав, а ОСОБА_15 не приймав зазаначені кошти, є безпідставними.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому обгрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення, колегія суддів не знаходить.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам і обгрунтовно прийняв як докази показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , так як вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, які викривають ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину, між тим суд обгрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 , показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки вони є суперечливими та такі, що дані з метою вигородити ОСОБА_6 за вчинений злочин, з таким висновком районного суду погоджується і колегія суддів.

Доводи ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_10 , є неналежним процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, оскільки не входить до визначеної групи прокурорів згідно витягу ЄРДР в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими що спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено колегією суддів, в матеріалах справи міститься постанова про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні від 04.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_10 є старшим групи прокурорів.

Посилання ОСОБА_6 на те, що стороні захисту не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000084, а тому докази на які послався суд при постановленні вироку є неналежними, колегія суддів вважає голослівними.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції прокурором був наданий протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22.06.2018 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_22 були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в одному томі на 277 аркушах, також, прокурором був наданий опис документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за № 0000084 (том №1) від 23.03.2018 року.Вказані документи, які були надані прокурором та матеріали судового провадження свідчать про те, що рапорт ОСОБА_19 від 20.03.2018 року про повідомлення щодо наявності наміру ОСОБА_6 запропонувати ОСОБА_15 неправомірну вигоду; рапорт ОСОБА_23 від 21.03.2018 року на ім`я начальника ЖУ ДВБНПУ щодо наявності ОСОБА_6 запропонувати ОСОБА_15 неправомірну вигоду ; рапорт ОСОБА_23 від 21.03.2018 року на ім`я начальника ЖУ ДВБНПУ про доцільність ініціювати проведення негласної слідчої дії, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; доручення старшого слідчого СУ ГУНП ОСОБА_24 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 246 КПК України від 29.03.2018 року; доручення старшого слідчого СУ ГУНП ОСОБА_24 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 02.04.2018 року на ім`я начальника ЖУ ДВБНПУ щодо проведення по кримінальному провадженню строком на 30 діб негласних слідчих дій відповідно до ухвали від 29.03.2018 року; доручення старшого слідчого СУ ГУНП ОСОБА_24 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 246 КПК України від 02.04.2018 року на ім`я начальника ЖУ ДВБНПУу проведенні негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину уформі спеціального слідчого експерименту у кримінальному провадженню строком на 5 діб; протокол обшуку та відеозапис обшуку від 04.04.2018 року в приміщенні кабінету №16 в м. Житомирі по вул. Покровській,96; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.04.20187 року; протокол огляду речей та предметів від 05.04.2018 року з додатками ксерокопій гривневих купюр різного номіналу; протокол огляду речей та предметів від 07.06.2018 року; доручення прокурора ОСОБА_10 від 22.06.2018 року в порядку ст. 36 КПК України про доручення слідчому ОСОБА_24 вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику обвинувальний акт з додатками; матеріали НСРД в електронному вигляді на оптичних носіях інформації DVD-R від 29.03.2018 року, на підставі яких був складений протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи у публічно доступних місцях від 23.04.2018 року відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а тому підстав визнавати їх неналежними доказами у колегії суддів немає.

Доводи апелянта про те, що постанова прокурора ОСОБА_14 про проведення контролю за вчиненням злочину від 02.04.2018 року не може бути визнана як доказ по кримінальному провадженні, оскільки всупереч вимогам ст.ст.251, 271 КПК України не місить обставин, що виключають провокацію злочину, в ній не було зазначено місце проведення слідчого експерименту, спосіб проведення негласної слідчої дії та застосування спеціальних імітаційних засобів про залучення ОСОБА_15 до проведення слідчої дії за ОСОБА_6 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зі змісту вказаної постанови видно, що вона в основному відповідає вимогам ст.ст. 251, 271 КПК України, підстав для визнання її неналежним чи недопустимим доказом по кримінальному провадженні у колегії суддів немає.
Посилання ОСОБА_6 на те, що протокол за результатами виконання постанови від 04.04.2018 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи у публічно доступних місцях від 23.04.2018 року, протокол обшуку від 04.04.2018 року (в ході якого вилучено грошові кошти), протокол огляду речей та предметів від 05.04.2018 року; висновок експертизи №1/3-148 від 24.04.2018 року, протокол огляду речей та предметів від 07.06.2018 року є недопустимими доказами по кримінальному провадженні, так як стороною обвинувачення не представлена ухвала слідчого судді про надання дозволу на тимчасове обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ухвалою слідчого судді Житомирського апеляційного суду від 29.03.2018 року, було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_6 .

Доводи апелянта про те, що залучення ОСОБА_15 для проведення НСРД є незаконним, оскільки в матеріалах провадження відсутня заява останнього про надання добровільної згоди на участь у таких діях, позбавлені підстав, так як з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_15 надав дозвіл працівникам поліції на проведення слідчих розшукових дій (обшуку) у власному кабінеті №16 УПП в Житомирській області про, що свідчить його заява на ім`я старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області.

Посилання Кур`яти на те, що речовий доказ-грошові кошти в сумі 5000 грн. є недопустимим доказом, оскільки вони стороні захисту не відкривалися до суду не подавалися і судом не досліджувалися, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22.06.2018 року, опису документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за № 0000084, видно, що обвинуваченому ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_22 були надані для ознайомлення в тому числі і протокол обшуку кабінету №16 УПП в Житомирській області від 04.04.2018 року. Під час проведення вказаної слідчої дії були виявлені та вилучені грошові кошти номіналом 500 грн., однією куп`юрою, номіналом 200 грн., вісім куп`юр, номіналом 100 грн. двадцять дві куп`юри, номіналом 50 грн. одинадцять куп`юр, а всього на загальну суму 5350 грн.Постановою слідчого від 05.04.2018 року вказані грошові кошти були визнані речовими доказами та відповідно до акту прийому передачі майна на зберігання від 12.06.2018 року, передані на зберігання ПАТ КБ Приватбанк.Матеріали судового провадження свідчать про те, що прокурором під час розгляду кримінального провадження надавалися для суду і досліджувалися судом протокол обшуку від 04.04.2018 року, протокол огляду речей та предметів серед яких були фотокопії грошових куп`юр, які були вилучені під час проведення обшуку.Вилучені під час обшуку грошові кошти в судовому засіданні дійсно не досліджувались, оскільки про це ніхто з учасників судового розгляду не заявляв клопотання.

Доводи апелянта про те, що в кримінальному провадженні відсутні письмові доручення слідчого або прокурора на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що виключає можливість використання протоколів та результатів проведення НСРД в якості допустимих доказів, є безпідставними і спростовуються дорученням старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_24 начальнику Житомирського управління ДВБ НП України ОСОБА_25 від 29.03.2018 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 246 КПК України.

Посилання Кур`яти на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні документально підтверджені повноваження на складання НСРД заступником начальника ВЖУ ДВБ НП України майором поліції ОСОБА_17 , а тому вказана особа на думку апелянта не є тією особою, яка належним чином була уповноважена на складання протоколів, колегія суддів не приймає до уваги, так як з матеріалів провадження видно, що вказана посадова особа по даному кримінальному провадженні діяла на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 246 КПК України та на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Житомирської області ОСОБА_14 від 02 квітня 2018 року.

Доводи апелянта про те, що протокол НСРД від 05.05.2018 року, не вірно зазначений судом у вироку як доказ його вини у вчиненні злочину за який його засуджено, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим кодексом порядку на підставі яких слідчий прокурор суд, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а вказаний протокол підтверджує факт здійснення ним незаконного збуту дизпалива, що стало причиною того, що ОСОБА_6 надав ОСОБА_15 неправомірну вигоду.

Посилання ОСОБА_6 на те, що мало місце провокація, підбурювання та вимагання хабаря зі сторони працівників поліції перевірялася під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції і свого підтвердження не знайшли.Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 після затримання та оголошення підозри, лише 15.05.2018 року звернувся до прокурора із заявою про вчинення злочину працівниками поліції, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.Доводи апелянта про те, що йому та його сім`ї тривалий час висловлювалися погрози не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Досудове слідство та суд не допустили істотних порушень вимог КПК України, які тягнуть скасування або зміну вироку суду про, що зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: