11-кп/804/1162/19
221/3266/16-к

Категорія: ст. 331 КПК України
Суддя 1-ої інстанції Пантелєєв Д.Г.
Доповідач: Преснякова А.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

та справ про адміністративні правопорушення

Донецького апеляційного суду

у складі: головуючого судді Преснякової А.А.

суддів Бєдєлєва С.І., Куракової В.В.

за участю секретаря Костоманової А.Є.

прокурора Сластіна М.С.

захисника Альбермах Н.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000152, внесене в ЄРДР 02.03.2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Заливанщина Калинівського району Вінницької області, громадянину України, зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

В провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_1 , проходячи військову службу у військовій частині А 0704 на посаді начальника циклової комісії з управління повсякденної діяльності підрозділів, у військовому званні «підполковник», 01.03.2016 року, приблизно о 21.00год., перебуваючи за місцем несення служби, у приміщенні спостережного пункту, у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю, автомат АКС-74У № НОМЕР_1 , здійснив не менше трьох пострілів автоматною чергою в життєво важливі органи тіла військовослужбовця військової частини А 0820 ОСОБА_2 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, які утворилися від пробивної дії снарядів куль, які були випущені ймовірно з вогнепальної зброї, як мінімум від трьох пострілів, прижиттєво, перед смертю, та стосовно до живих осіб по ступеню тяжкості відносяться, як окремо так і в своїй сукупності, до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та саме від яких настала смерть.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 13 жовтня 2019 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги і позицій учасників судового провадження

На вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_1 , в якій він, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просив оскаржувану ухвалу скасувати, обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На думку апелянта, суд першої інстанції розглянув питання про доцільність продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб з порушенням ч.2 ст.184 КПК України, оскільки прокурор у судовому засіданні в усній формі, без подання клопотання, заявив суду, що мають місце ризики, а саме, на теперішній час він є військовослужбовцем, і буде мати доступ до зброї, своїм авторитетом може впливати на свідків, вчинити новий злочин, не має житла в Донецькій області, може переховуватись від органів суду, тому і просив суд продовжити дію запобіжного заходу.

Вважає, що прокурор не довів належними доказами наявність ризиків на теперішній час, не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього.

Зазначає, що він військовослужбовець, підполковник, раніше не судимий, одружений, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, у нього є місце постійного проживання, має честь і повагу до себе, частково визнав свою провину, співпрацює зі слідством, виконує всі покладені на нього судом обов`язки, з боку адміністрації ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» до нього не має зауважень, своїм прикладом він заохочує інших до поважного ставлення до суду і працівників конвою, позитивно характеризується за місцем служби, він не є соціально небезпечним чоловіком, тому стосовно нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження

Захисник обвинуваченого адвокат Удалов Д.В. про місце, дату, час проведення апеляційного розгляду був повідомлений належним чином телефонограмою (а/п 80), у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Захисник обвинуваченого за призначенням Альбермах Н.М. підтримала апеляційні вимоги обвинуваченого і просила оскаржувану ухвалу скасувати, обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений наполягав на задоволенні його апеляційних вимог, просив скасувати оскаржуване судове рішення і обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він одружений, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець, позитивно характеризується за місцем служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, частково визнав свою провину, співпрацює зі слідством, тому вважає, що стосовно нього можливо обрати цілодобовий домашній арешт.

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат Макаренко О.С. направив заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, як закону і обґрунтовану.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити ухвалу суду без змін, вважав доцільним продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 , оскільки ризики, які були встановлені раніше не зникли і не зменшились, а продовжують існувати, що унеможливлює застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника, які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, думку прокурора, який не визнав апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , суд врахував тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке йому інкримінується, факт проживання обвинуваченого не в місці судового розгляду, що може спровокувати останнього ухилитися від суду, таким чином, суд прийшов до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого і ухилення від правосуддя.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Відповідно до вимог статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ст. ст. 194, 199 КПК продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4) те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України переданий до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, судове провадження триває та не було завершене до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою до 13.10.2019 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу на теперішній час не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_1 раніше не судимий, є військовослужбовцем, підполковником ЗСУ, інкримінуємий злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння під час несення військової служби, умисно, протиправно позбавив життя свого підлеглого, старшого водія автомобільного взводу роти забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_2 , з застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, закріпленої за ним, здійснивши не менше трьох пострілів в область життєво-важливих органів потерпілого, існує реальний ризик, що знаючи, яке кримінальне покарання йому загрожує, він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_1 своїх процесуальних обов`язків.

Зазначені обвинуваченим обставини, що він військовослужбовець, підполковник, раніше не судимий, одружений, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, у нього є місце постійного проживання, має честь і повагу до себе, частково визнав свою провину, співпрацює зі слідством, виконує всі покладені на нього судом обов`язки, з боку адміністрації ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» до нього не має зауважень, своїм прикладом він заохочує інших до поважного ставлення до суду і працівників конвою, позитивно характеризується за місцем служби, він не є соціально небезпечним чоловіком, істотним образом не знижують перелічених ризиків.

Крім того, слід взяти до уваги, що обвинувачений ОСОБА_1 не має постійного місця проживання у Донецькій області, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, є військовослужбовцем ЗСУ, опинившись на свободі, буде мати доступ до зброї, ці обставини можуть спровокувати останнього на вчинення іншого кримінального правопорушення, тому доводи апелянта про незаконність судового рішення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженню, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_1 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з під варти.

Часткове визнання ОСОБА_1 вини не має вирішального значення при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу і буде враховуватися судом при призначенні покарання за результатом розгляду кримінального провадження.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_1 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів правильним, обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого є необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Преснякова А.А.

Судді: Бєдєлєв С.І.

Куракова В.В.