Номер провадження: 11-кп/813/1231/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеської апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 27.06.2019 р. про обрання в підготовчому судовому засіданні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
установив:

02.07.2019 р. обвинуваченим ОСОБА_3 через канцелярію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» подана апеляційна скарга в рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України.
Як вбачається із матеріалів провадження, 27.06.2019 р. до Приморського райсуду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в ході розгляду якого, в підготовчому судовому засіданні постановлено ухвалу про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ (№21)».
Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, тобто ОСОБА_3 має право на оскарження вищезазначеної ували Приморського райсуду м. Одеси від 27.06.2019 р.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 407 КПК України передбачений вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції.
Разом з тим, подана обвинуваченим ОСОБА_3 апеляційна скарга не відповідає вимогам п.п. 3, 4 та 5 ч. 2 ст. 396 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі не зазначає, яке саме судове рішення він оскаржує, більш того з його скарги взагалі не зрозумілі його вимоги, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а лише ставиться питання про те, яким чином кримінальне провадження відносно нього розглядається Приморським райсудом м. Одеси.
Посилаючись на те, що він та його захисник не ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження №00002319 та не писали відмову від такого ознайомлення, не зазначив також вимог щодо наслідків скасування ухвали, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 407 КПК України в прохальній частині апеляційної скарги. Всі вищезазначені обставини унеможливлює розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 в апеляційному порядку.
Ухвалою судді-доповідача від 17.07.2019 року апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 була залишена без руху із встановленням строку для усунення недоліків апеляційної скарги з підстав, викладених вище.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому, ст. 396 КПК України передбачені вимоги до апеляційної скарги. Пункт 4 ч.1 зазначеної норми закону передбачає, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Після залишення апеляційної скарги без руху, до апеляційного від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла ще одна апеляційна скарга, датована 26.07.2019 року, в якій ним не усунуті недоліки поданої ним раніше апеляційної скарги.

Окрім того, на теперішній час термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 вже закінчився.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 р.,підлягає поверненню останньому в зв`язку з не усуненням особою, яка її подала недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись ст.ст. 396, 399, 404, 419, 532 КПК України суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 р. про обрання в підготовчому судовому засіданні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повернути останньому, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2