Справа № 591/6715/19
Провадження № 1-кс/591/4678/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність прокурорів прокуратури м.Суми, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що він неодноразово, а саме: 15.05.2017, 26.06.2017, 09.01.2019, 12.06.2019, 29.09.2019 та 14.10.2019 року звертався до керівника Сумської місцевої прокуратури щодо недотримання розумних строків виконання процесуальних дій та бездіяльності СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, а також прокурорів місцевої прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях №000796 від 29.12.2012 року, №0000076 від 09.06.2016 та №0000118 від 13.04.2017 року. Проте, керівник Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , не дивлячись на вимоги ст.ст.36,220,308 КПК та Наказу ГПУ №51 від 28.03.2019 року, не вживала заходів для проведення розслідування у розумні строки, не скасувала безпідставних постанов підпорядкованих їй прокурорів про закриття кримінальних проваджень, які він у подальшому скасовував у суді, що на його переконання, вказує на її бездіяльність та пряме невиконання вимог Наказу ГПУ №51, а також перекладання виконання своїх повноважень на судову гілку влади. Враховуючи такі обставини та відповідно до вимог вказаних норм чинного законодавства просив слідчого суддю: зобов`язати керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 забезпечити виконання по суті його вимог, що були наведені ним у клопотаннях: №06/23-п від 12.06.2019 року; №09/048 від 29.09.2019 року та №10/21 від 14.10.2019 року з винесенням процесуального рішення вмотивованої постанови у встановлені ст.220 КПК України строки з урахуванням повноважень згідно Наказу ГПУ №51, а також у зв`язку з бездіяльністю та невиконанням повноважень керівника прокурором ОСОБА_5 скасувати незаконні постанови прокурорів, а саме: постанову прокурора ОСОБА_6 від 16.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000076; постанову від 17.10.2019 року прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000118 та постанову від 17.10.2019 року прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000796.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги в повному обсязі, обурювався тим, що досудове розслідування кримінальних проваджень, про які він зазначив у скарзі, здійснюються з порушенням розумних строків, а керівник Сумської місцевої прокуратури не розглядає його клопотання за ст.220 КПК України та не вживає заходів, які б сприяли проведенню розслідувань у розумні строки (не призначає у кримінальні провадження групи прокурорів, не скасовує незаконні постанови слідчих та прокурорів процесуальних керівників у кримінальних провадженнях), натомість, надсилає йому у відповідь на його клопотання листи, а не постанови. Саме така її бездіяльність, на його переконання, і спонукає підлеглих їй прокурорів до винесення у кримінальних провадженнях незаконних постанов. Зокрема, прокурор ОСОБА_4 відмовив у задоволенні його клопотання поданого відповідно до ст.220 КПК України, бо він не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000796, хоча він є потерпілим, а прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як підстави для відмови у задоволенні клопотання зазначили те, що він не вказав, яких конкретних слідчих чи процесуальних дій їм необхідно вживати у кримінальних провадженнях №0000076 та №0000118. За таких обставин, просив його скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначав про те, що ОСОБА_5 не є прокурором групи прокурорів, а тому вона і не була повноважна розглядати клопотання ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях, які подані ним у порядку ст.220 КПК України. В той же час, він, як прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000796, розглянув клопотання ОСОБА_3 від 14.10.2019 року у частині, яке стосується вказаного кримінального провадження, та виніс постанову про відмову у задоволенні такого клпотання. Вважає винесену постанову законною та обгрунтованою, оскільки ОСОБА_3 не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000796, а тому не має права з огляду на вимоги ст.220 КПК Украни звертатись із такими клопотаннями. Крім того, клопотання не містило переліку жодної конкретної слідчої чи процесуальної дії, які повинен здійснити слідчий, а заходи, на проведенні яких наполягав ОСОБА_3 у клопотанні від 14.10.2019 року, не є слідчими чи процесуальними діями згідно КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

З наданих слідчому судді Витягів з ЄРДР вбачається, що СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінальних проваджень: №0000796 від 29.12.2012 року, №0000076 від 09.06.2016 та №0000118 від 13.04.2017 року. Процесуальне керівництво у вказаних провадженнях здійснюють прокурори Сумської місцевої прокуратури.

Також, зі змісту скарги та досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що ОСОБА_3 незадоволений тривалими строками здійснення досудових розслідувань у вказаних трьох кримінальних провадженнях, через що звертається до керівника Сумської місцевої прокуратури, перед яким порушує різні питання.

Зокрема, 29.09.2019 року за вих № 09/048 він звернувся із заявою, в якій, посилаючись на допущені слідчими у вищевказаних кримінальних провадженнях порушення та бездіяльність, а також відсутність контролю за діяльністю слідчих з боку керівництва ГУНП в Сумській області, просив керівника прокуратури на підставі ст.36 КПК та вимог Генерального прокурора України на нараді у Запоріжжі у липні 2017 року забезпечити своєчасне та у повному обсязі виконання вимог ст.ст.39,40,223 КПК органами досудового розслідування, притягнути винних до відповідальності та поновити його конституційні права як потерпілого, а також за ст.221 КПК за бездіяльності слідчих, надати для ознайомлення згідно графіка матеріали досудового розслідування за всіма наявними кримінальними провадженнями, внесеними до ЄРДР за його заявами.

12.06.2019 року за вих №06/23 та 14.10.2019 року за вих №10/21 він подав керівнику Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотання з посиланням на ст.220 КПК, в яких, вказуючи на недотримання розумних строків виконання процесуальних дій та допущення бездіяльності слідчими та прокурорами у кримінальних провадженнях, просив керівника прокуратури: спланувати та провести у жовтні 2019 року заслуховування слідчих та прокурорів по зазначеним кримінальним справам за його участю; зобов`язати процесуальних керівників до заслуховування отримати від слідчих письмові звіти по виконанню наданих вказівок та встановити дійсний стан справ та підстави бездіяльності слідчих і порушення ними розумних строків по зазначеним справам; прийняти невідкладні дієві заходи на встановлення фактів скоєння злочинів та затвердити слідчим конкретні строки закінчення досудового розслідування і повідомлення про підозру у вчиненні злочинів; прийняти невідкладні дієві заходи щодо реального проведення досудового розслідування та встановити дієвий контроль процесуальних керівників по зазначеним справам за діяльністю слідчих НП; вжити негайних заходів щодо поновлення прав та забезпечення встановлення доказів; в ході заслуховування надати відповіді на поставлені ним питання; забезпечити прийняття процесуального документу з відомостями про встановлені досудовим слідством факти порушення його майнових прав посадовими особами у кримінальних провадженнях; згідно ст.36 КПК забезпечити своєчасне та в повному обсязі виконання вимог ст.ст. 39,40,223 КПК органами досудового розслідування; за неефективного досудового розслідування, порушення строків та невиконання вимог КПК відсторонити від виконання слідчих та прокурорів у вказаних кримінальних провадженнях; забезпечити закінчення досудового розслідування у термін не більше 2-х місяців після заслуховування та встановити строки передач справ до суду; повідомити про бездіяльність та неефективність досудового розслідування слідчим відділом СМВ керівництво ГУНП в Сумській області.

Таким чином, вищезазначене дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_3 звертався до керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з клопотаннями в порядку ст.220 КПК України, в яких також порушував питання розумності строків проведення досудових розслідувань у вищезазначених кримінальних провадженнях, вимагаючи вжити заходів та вчинити дії, які з огляду на положення Глави 20 та Розділів 20,21 КПК України не є слідчими чи процесуальними діями.

Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст.308 КПК України потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

При цьому, згідно вимог ч.1, ч.3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є усі рішення прокурора і, при цьому, рішення прокурора приймається у формі постанови тільки у випадках, передбачених Кодексом, а також коли прокурор визнає це за необхідне.

Як вбачається з положень ст.308 КПК України, особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Тобто, жодної вказівки прокурору вищого рівня чи його зобов`язань щодо необхідності виносити постанову по результатам розгляду скарги в порядку ст.308 КПК України вказана норма не містить.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.110 КПК України, відсутні підстави вимагати чи зобов`язувати прокурора вищого рівня приймати за результатами розгляду скарги в порядку ст.308 КПК України процесуальне рішення виключно у формі постанови.

Крім того, до слідчого судді відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора, які полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а не будь-яка бездіяльність або невжиття заходів, які з огляду на положення КПК не є процесуальними діями.

Враховуючи вказані вимоги процесуального законодавства, цілком законним є повідомлення керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 17.10.2019 року про результати розгляду нею клопотання скаржника від 14.10.2019 року №10/21 з посиланням на те, що клопотання подані сторонами в порядку ст.220 КПК України розглядаються виключно слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні, які є незалежними у своїй процесуальній діяльності, а керівник органу прокуратури, якщо він не є прокурором у складі групи прокурорів, повинен діяти виключно в межах своєї компетенції. При цьому, керівник додала до свого повідомлення винесені відповідно до ст.220 КПК України відповідні постанови процесуальних керівників, а саме: постанову прокурора ОСОБА_6 від 16.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000076; постанову від 17.10.2019 року прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000118 та постанову від 17.10.2019 року прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000796.

Тобто, клопотання ОСОБА_3 були розглянуті керівником Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у строки, які передбачені ст.308 КПК України, а прокурорами процесуальними керівниками у кримінальних провадженнях у строки, визначені ст.220 КПК України, а відповідно бездіяльності, яка може бути предметом скарги відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, в даному випадку не було допущено.

Зобов`язань щодо необхідності виносити постанову по результатам розгляду скарги в порядку ст.308 КПК України вказана норма не містить. За таких обставин та з урахуванням вимог ст.110 КПК України, відсутні підстави вимагати чи зобов`язувати прокурора вищого рівня( в даному випадку керівника місцевої прокуратури) приймати за результатами розгляду скарги в порядку ст.308 КПК України процесуальне рішення виключно у формі постанови.

Крім того, згідно вимог ч. 6 ст. 36 КПК України скасування постанов прокурорів є правом керівника місцевої прокуратури, а не обов`язком.

За таких обставин, підстав для визнання бездіяльності керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України та зобов`язання її вчиняти дії, про які йдеться у клопотаннях скаржника, не вбачається.

Крім того, слід звернути увагу скаржника на те, що ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності конкретних посадових осіб - прокурора чи слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, а також підстав, з яких ця скарга може бути подана. Інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які не визначені в ст. 303 КПК не можуть бути предметом розгляду у слідчого судді.

За таких обставин, незгода ОСОБА_3 з результатами розгляду його клопотань, про які йдеться у поданій скарзі, невиконання керівником місцевої прокуратури вимог Наказу №51 чи неповне або неналежне, з точки зору скаржника, виконання останньою своїх повноважень, - це питання, які не відносяться до компетенції слідчого судді з огляду на положення ст.303 КПК України і не відноситься до скарг, що розглядається слідчим суддею під час досудового розслідування.

До того ж, постанови: прокурора ОСОБА_6 від 16.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000076; прокурора ОСОБА_7 від 17.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000118 та прокурора ОСОБА_4 від 17.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000796, які були винесені за результатами розгляду клопотань ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України, не є рішеннями, які підлягають оскарженню згідно положень ст.303 КПК України.

Тобто, відсутні підстави для задоволення вимог скаржника.

Керуючись ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність прокурорів прокуратури м.Суми - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1