УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 264/5709/17
провадження № 51-1846ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 серпня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року.
Обставини справи
1. Зазначеним вироком місцевого суду, залишеним без змін судом апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено до покарання: за пунктами 9, 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) у виді довічного позбавлення волі; за частиною 2 статті 194 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років, а за сукупністю злочинів відповідно до частини 1 статті 70 цього Кодексу у виді довічного позбавлення волі. На підставі частини 2 статті 71 КК за сукупністю вироків шляхом поглинення невідбутої частини покарання за попереднім вироком засудженому визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.
2. За обставин, детально викладених у вироку, засудженого визнано винуватим в умисному вбивстві, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, з метою приховати інший злочин, а також в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу.
Суд установив, що 19 липня 2017 року в період із 07:00 до 12:30 у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , маючи умисел на позбавлення життя людини, здавлював мотузкою шию ОСОБА_5 , доки остання не померла від асфіксії. З метою приховати вчинений злочин засуджений в аналогічний спосіб мотузкою задушив ОСОБА_6 , яка спала у сусідній кімнаті. Потім ОСОБА_4 підпалив речі у квартирі та залишив місце злочину.
Доводи скарги
3. Як убачається з касаційної скарги засуджений просить змінити постановлені щодо нього судові рішення та пом`якшити призначене покарання. Стверджує, що щиро розкаявся у вчиненому, а тому покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним і достатнім для його виправлення
Оцінка суду
4. Перевіривши доводи в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5. Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
6. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
7. Правильність висновків судів про винуватість засудженого в інкримінованих злочинах та кримінально-правова оцінка його діянь у касаційній скарзі не оспорюються.
8. Що ж стосується доводів ОСОБА_4 про те, що призначене йому покарання є несправедливим через суворість, то колегія суддів вважає їх непереконливими.
9. Згідно зі статті 64 КК довічне позбавлення волі призначається за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.
10. При виборі заходу примусу місцевий суд урахував особливі обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , зокрема, те, що він, будучи раніше засудженим за умисне вбивство до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у період умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисне вбивство двох людей. Крім того, суд відповідно до частини 2 статті 67 КК визнав обтяжуючими покарання обставинами рецидив злочину, а також вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та загальнонебезпечним способом.
11. З огляду наповедінку засудженого під час досудового слідства та судового розгляду справи суд, належним чином умотивувавши своє рішення, встановив, що часткове визнання вини та формальне розкаяння ОСОБА_4 не можна визнати пом`якшуючими покарання обставинами.
12. Дослідивши дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , зокрема наявність непогашеної судимості, відсутність офіційного постійного місця роботи, родини та сталих соціальних зв`язків, суд оцінив зазначене як стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення.
13. За відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та за наявності кількох обтяжуючих, беручи до уваги надзвичайну небезпечність засудженого для суспільства, суд дійшов висновку, що призначення засудженому більш м`якого покарання, ніж довічне позбавлення волі, не сприятиме досягненню мети кримінального покарання та убезпеченню суспільства від нових злочинів.
14. Суд вважає, що місцевий суд, призначаючи таке покарання, діяв у межах розсуду, наданого йому законодавством, і виходив при цьому з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації.
15. Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, не встановив порушень порядку дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів і переконливо спростував доводи, викладені в апеляції сторони захисту. Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам статті 419 КПК.
16. Підстав для пом`якшення призначеного покарання за доводами, викладеними у касаційній скарзі, касаційний суд не вбачає.
17. Ураховуючи викладене, Суд вважає, що касаційна скарга і додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
Керуючисьпунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 серпня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3