ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/583/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3012/19 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

УхвалоюМосковського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до 08 листопада 2019 року.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Не погодившись з ухвалою суду, захисникподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалуМосковського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або з визначенням мінімального розміру застави.Апелянт вказує, що ухвала судді є необґрунтованою, оскільки вважає недоведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні, а також суддею не вказано чому не можливо обрати більш м`який запобіжний захід. Водночас вказує на те, що суддя під час оголошення резолютивної частини ухвали не порушила питання стосовно визначення розміру застави.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, дані про особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинувачених під вартою.
Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_8 раніше судимий, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти власності в період іспитового строку. До апеляцій не додано доказів того, що обвинувачений до затримання офіційно працював; даних які позитивно характеризують особу, щодо міцності соіальних зв*язків. Також суду не надано даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинувачених під вартою.
За таких обставин колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів захисника щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Щодо доводів адвоката в апеляційній скарзі про визначення розміру застави, то колегія суддів зазначає наступне.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019р. визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 26.12.2018 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 140 960 грн. Даних щодо зміни або скасування цього запобіжного заходу судові матеріали не містять, а сторони такими даними не володіють.
Розмір застави відповідно до ст. 183 КПК встановлюється за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас це питання не вирішується при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави у такому випадку залишається незмінним.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги щодо визначення розміру застави є безпідставними.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: