Справа № 202/6809/19
Провадження № 1-в/202/533/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001517 від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 13.11.2017 обвинувачена ОСОБА_5 зайшла до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпро раді, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» заповнила та подала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
З 13.11.2017 рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживанням, прийнятого УПЗСН, ОСОБА_5 було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць, на період з 13.11.2017 року по 12.05.2018 року.
Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з 14.11.2017 року обвинувачена ОСОБА_5 набула у власність нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після чого маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» протягом трьох днів не повідомила уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про володіння житловим приміщенням, розташованим в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Однак, 01.06.2018 року УПЗСН прийнято рішення про припинення допомоги переміщеним особам на проживання - ОСОБА_5 , у зв`язку з виявленням повноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 , умисно приховавши відомості щодо права власності на житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, отримувала щомісячну адресну допомогу особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Своїми діями ОСОБА_5 у період з 13.11.2017 року по 12.05.2018 року, незаконно заволоділа грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної адресної допомоги, на загальну суму 5200, 01 гривень.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ч. 1 ст.190 КК України.
Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, визнала повністю,заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності в порядку ст. 45 КК України, оскільки раніше не судима, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро кається та повністю відшкодувала завдану кримінальним правопорушенням шкоду, про що надала свою письмову заяву.

Представник потерпілого не заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що обвинувачена в повному обсязі відшкодувала завдані збитки.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку із дійовим каяттям на підставі положень ст. 45 КК України та звільнення останньої від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що клопотання обвинуваченої є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 45 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, якщо вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернулася до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше не судима, щиро покаялася у вчиненому правопорушенні, сприяла розкриттю злочинута в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду потерпілому.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, та закрити щодо неї кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дієвим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1