Справа № 487/457/19
Провадження № 1-кп/487/415/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Целенджиха Грузія, громадянина Грузії, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.06.2011 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

27.06.2012 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 25.06.2014 року на підставі Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

18.07.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК україни до 2 років позбавленя волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Джубарі Грузія, громадянина Грузії, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.04.2013 року Цурюпінським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

20.11.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК 6, 71 України до 4 років 6 місяців позбавленя волі, звільнився 22.07.2016 року по відбуттю строку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5
зі сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним:

21.11.2018 року приблизно о 17:25 годин ОСОБА_4 , знаходячись на бульварній частині проспекту Центрального у м. Миколаєві, неподалік магазину «Фокстрот» за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 25, де побачив припаркований мікроавтобус марки «Volkswagen LT 35» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився з лівої сторони магазину «Фокстрот», власник якого залишив автомобіль у відчиненому стані. Побачивши відчинений автомобіль, у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого мйана з вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочиннйи корсилий умисел, з метою власного незаконного збагачення, діючи таємно, повторно, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, підійшов до вказаного автомобіля «Volkswagen LT 35» державний номерний знак НОМЕР_1 , побачив, що в його салоні знаходяться сторонні особи, які не усвідомлювали факту викрадення майна, відчинів водійські двері вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 а саме: сумку марки «Jeep, яка матераільної ціннсоті не представляє, в який знаходилось: водійське посвідчення на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на причеп, які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти в розмірі 150 доларів США, що станом на 21.11.2018 року на офіційним курсом НБУ становить 4164,60 грн. та 19665 грн., а всього на загальну суму 23829,60 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, проте не визнав кваліфікацію за попередньою змовою, зазначивши, що крадіжку вчинив один без попередньої змови з ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, зазначивши, що крадіжку він не вчиняв, від дачі показів відмовився, підтримав покази ОСОБА_11 , зазначивши, що зустрів ОСОБА_11 в маршрутці, коли він зайшов в марштрутке ОСОБА_11 вже в ній був та останній передав йому гроші, тому при затриманні гроші були у нього. У відділку поліції у нього знімали відбутки пальців клейкою стрічкою, що робили потім із стрічкою він не бачив.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 21.11.2018 року він знаходився біля магазину «Фокстрот» по пр. Центральному в м. Миколаєві, де чекав свого знайомого. Побачив біля магазину припаркований автомобіль «Volkswagen» з якого вийшов водій, пішов за автомобіль та побачив, що він нічого з собою не взяв та не зачинів двері. Після чого, він відкрив лівою рукою двері водія автомобіля, побачив, що в салоні на задніх сидіннях сиділи люди, які його не побачили та в салоні між передніми сидіннями, біля важеля ручного гальма, знаходилась сумка, яку він взяв та пішов. Він був у печатках та після протер ручку двері. Потім сів в маршрутку, в якій зустрів ОСОБА_10 та якому передав викрадені гроші, що це за гроші він йому не поясняв. Після того як вони вийшли з маршрутки були затримані працівниками поліції.

У вчиненні злочину ОСОБА_4 щиро розкаявся.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 21.11.2018 року приблизно о 17 годин він під`їхав до магазину «Фокстрот» по пр. Центальному, припаркував свій мікроавтобус «Volkswagen» неподлік від зупинки громадського транспорту. Вийшов з машини, двері водія зачинив, ззаду автомобіля взяв коробки, ввідав їх та знову сів в автомобіль, відсутнім був приблизно 3-4 хв., після чого поїхав. Коли вже доїхав до ОСОБА_12 кільця побачив, що відсутня сумка, після чого зупинився на вул. Фалеєвська та викликав поліцію, там же слідчий проводив огляд та складав протокол. Разом з ним в автомобілі були ще три людини, двоє сиділи позаду та один поряд з ним на передньому пасажирському сидінні, ніхто нічого не бачив та не повідомляв йому про крадіжку. Криків ніяких не чув, ніхто нікого не затримував. Сумка знаходилась на сидінні водія, в ній знаходилися гроші 150 доларів США та біля 20 тис. грн., також були документи. Також перед крадіжкою бачив біля автомобіля чоловіка, якого впізнав як обвинуваченого ОСОБА_11 , столкнувся з ним біля машини, він був один, щоб він вчиняв якись дії не бачив. Не пам`ятає чи надав він дозвіл на огляд автомобіля, протокол складала жінка, знімали з автомобіля відбитки, протокол підписував, на ручки дверей автомобіля відбитків не було.

Такі покази потерпілого, щодо викрадення його майна з автомобіля, узгоджуються із показами свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та дослідженими судом письмовими доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працівник поліції, 21.11.2018 року приблизно о 17:25 год., він разом із декільками працівниками виконували свої службові обов`язки, відпрацьовували матеріали та знаходились в районі Центрального ринку, стояли на зупинці громадського транспорту. Біля магазину «Фокстрот» він побачив двох чоловіків, одного із яких він знає як особу, що притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок. В цей час до «Фокстрот» під`їхав автомобіль, припаркував автомобліь біля лівого входу, з нього вийшов водій. В цей час побачив як один із чоловіків, а саме - ОСОБА_10 підійшов до автомобіля, відчинив двері та взяв шось чорне та поклав собі у куртку, після чого пішов в сторону осіб, які його чекали. Кухілава в цей час стояв на розмежувальній смузі. Відстань від нього до ОСОБА_11 були приблизно 30 м. Точно не може сказати яка була відстань до автомобіля з якого викрали речі. Після чого вони почали кричати «стояти поліція», але чоловіки не зупинились, прискорили ходу та сіли в маршрутку №20 та поїхали. Вони поїхали вслід за ними на марштрутному таксі, проїхали декілька зупинок, вийшли на зупинці «Соборна» та біля бару «Докер» затримали обвинувачених, та ще чоловіка на прізвище ОСОБА_15 , викликали слідчо-оперативну групу, затримували при свідках, під час затримання у обвинувачених була сумка з грошами і телефоном. Після затримання у двох чоловіків вони виявили гроші, у третього ні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працівник поліції, 21.11.2018 року він разом із колегами проводили слідчі дії, проходили біля входу в «Фокстрот» в районі Центрального ринку та звернули увагу на трьох чоловіків, яких вони знали як раніше судимих, вони були одягнути у крутки з капюшонами. Вони поводили себе як особи, які вчиняють злочин, нервова поведінка, постійно оглядувались. Один із чоловіків на ім`я ОСОБА_16 підбіг до мікроавтобусу, водій якого вийшов, скориставшись моментом коли водія не було в салоні автомобіля, один із чоловіків відкрив автомобіль, взяв щось із салона та поклав собі у куртку, махнув рукою іншим та вони почали відходити, в автомобілі пасажирів не було. Вони це побачили та почали вигукувати «стій поліція», проте чоловіки стрибнули у маршрутне таксі №20 та поїхали. Вони сіли у свій автомобіль, який стояв на вул. Рюміна, їх було троє чоловіків та почали їхати за маршрутним таксі, на зупинці Соборна усі троє чоловіків вийшли з маршрутки та вони їх затримали на перехресті вулиц Соборна та Московська біля комп`ютерного залу, викликали оперативну групу, дотримавшись усіх правил затримання. Точно він не пам`ятає, але у чоловіків було вилучено десь 15 тис. грн. та долари США. Конкретно він затримував ОСОБА_17 . При затриманні він не мав права дивитися які речі були у затриманих. Він сприймав цих трьох чоловікв як одне ціле. Раніше він не знав цих чоловіків, кожного окремо впізнавав у присутності понятих. Він не знаходився у маршрутному таксі разом із обвинуваченими, він із своїми колегами були в автомобілі.

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 21.11.2018 року, згідно якого просить вжити заходи до невстановленої особи, яка таємно шляхом відкриття передньої двері водія, викрала чоловічу сумку, в якій знаходились документит на т/з НОМЕР_1 марки «Volkswagen» та грошові кошти в розмірі 16000 грн. та 150 доларів США;

протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.11.2018 року, а саме безпосередньо після вчинення злочину за підозрою у вчиненні крадіжки з автомобіля, згідно якого під час затримання у ОСОБА_4 , зокрема було вилучено: технічний паспорт, посвідчення водія, свідоцтво по загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 , чорна шкіряна сумку марки «Jeep;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018 року, згілно якого свідок ОСОБА_14 на фотознімку №4 ( ОСОБА_4 ) за загальними ознаками обличчя, форми голови, носу, підборіддя та інших ознак у сукупності, впізнав особу, яку він бачив 21.11.2018 року близько 17:25 годин на Центральному ринку в м. Миколаєва;

протоколом огляду предмету від 22.11.2018 року, згідно якого об`єктом огляду є сейф-пакет ЕХР №0239400 в якому знаходяться речі вилучені під час затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Вказані вище докази визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми на підтвердження встановлених судом фактичних обставин щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.
В розумінні положень статті 185 КК України, крадіжка - це таємне викрадення чужого майна.
Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що кваліфікуючими ознаками крадіжки є: повторність та вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.
Повторність крадіжки відповідно до примітки 1 до ст. 185 КК України має місце як тоді, коли крадіжка вчинена після крадіжки, так і тоді, коли вона вчинена після злочинів, передбачених статтями 186, 189-191 КК або статтями 187,262 КК України.
Згідно ч.2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь , тобто до початку злочину, домовились про спільне його вчинення.
Проте, органом досудового розслідування не доведено та не надано суду доказів на підтвердження того, що злочин вчинено за попередньою змовою, не доведено той факт, що до початку вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домовились про його вчинення.
Як встановлено судом, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 від 21.11.2018 року слідчому Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_18 надано добровільну згоду на огляд автомобіля НОМЕР_1 марки «Volkswagen», що відповідає вимогам ч.1 ст. 233 КПК України.

Згідно протоколу місця події від 21.11.2018 року, проведеного за участю слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , оглянуто автомобіль НОМЕР_1 марки «Volkswagen», зокрема передня двір пасажирських двох сидінь оброблена магнітним порошком та виявлено 2 сліда пальців рук, які перенесені за допомогою ліпкої стрічки до таблиці до протоколу огляду місця події; крім того, видвіжна дверь салону з права оброблена магнітним порошком, на якій виявлено один слід пальців руки, з двері заднього багажнику під час обробки магнітним порошком виявлено та перенесено один слід пальців рук та перенесено також до таблиці до протоколу огляду. З лівої бокової двері водія під час обробки магнітним порошком виявлено два слдіа пальців рук, які перенесені до таблиці протоколу огляду місця події.

Згідно ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Статтею 104 ч.3 КПК України визначено зміст протоколу та у ч. 5 вказаної статті зазначенено, що протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.
Проте, протокол огляду місця події від 21.11.2018 року не підписаний слідчим Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_18 .
Згідно ст. 105 КПК України додатки до протоколу повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надіного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Відповдно до ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилшучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Проте, в протоколі огляду місця події відсутній додаток - таблица до протоколу огляду із слідами папілярних узорів пальців рук виявлених під час огляду, не зазначено, що останні були запаковані в спеціальне пакування з відповідними номерами.
Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статті 91 цього Кодексу, у відповідності до положень частини 1 статті 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.
За змістом статті 84 КПК України, докази в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інших обставин які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень на нього не може посилатись суд при ухвалені судового рішення.
Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини гарантованих Конституцією України, Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному ї неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності. А сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що протокол огляду місця події від 21.11.2018 року є недопустимим доказом, в розумінні ст. 86 КПК України, оскільки не підписаний слідчим, який проводив вказану процесуальну дію.
Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Висновок експерта дактилоскопічної експертизи №988 від 10.12.2018 року не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими (ч.5 ст. 101 КПК України).
Отже, оскільки судом визнано протокол огляду місця події від 21.11.2018 року недопустимим доказом, та як наслідок отримані в ході цієї процесуальної дії докази (6 слідів папілярних слідів пальців) не можуть бути покладені в обґрунтування висновку експерта, суд визнає висновок експерта №988 від 10.12.20187 року недопустимим доказом, який є похідним від даних протоколу огляду та яким експертом встановлено, що слід папілярного узору пальця руки з розмірами 20х13 мм, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_3 .
Що стосується доказів обвинувачення: протоколу затримання ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.11.2018 року, а саме безпосередньо після вчинення злочину за підозрою у вчиненні крадіжки з автомобіля, згідно якого під час затримання у ОСОБА_3 , зокрема було вилучено: грошові кошти в сумі 17464 грн., паперовий конверт білого кольору з написом чорного кольору «Джахану віл Валентина 150 доларів Миколаїв», з вмістом коштів у сумі 150 доларів США, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 на фото №1 ( ОСОБА_3 ) впізнав особу, яка 21.11.2018 року близько 17:25 годин, відкрито викрав сумку з мікроавтобуса Фольксваген та передав її ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 на фото №3 ( ОСОБА_3 ) впізнав особу, яка 21.11.2018 року здійснив крадіжку майна з автомобіля перебуваючи на Центральному ринку м. Миколаєва; протокол огляду предмету від 22.11.2018 року, згідно якого об`єктом огляду є сейф-пакет ЕХР №0239400 в якому знаходяться речі вилучені під час затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , то суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, проте, у своєї сукупності і взаємозв`язку, вони не є достатніми для підтвердження обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України.

Суд ставиться критично до показів свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в частині того, що вони бачили, що саме ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, відчинив двері, взяв шось та поклав собі у куртку, з урахуванням темного часу доби, відстані свідків до автомобіля, та як зазначив свідок ОСОБА_14 , враховуючи, що чоловіки були одягнути у куртки з капюшонами на голові, крім того, суперечать показам потерпілого ОСОБА_8 та не узгоджуються з іншими доказами.

Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків або при встановленні обгрунтованості будь - якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України та п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється дише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч.1,3 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою в скоєнні злочину та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведена в законному порядку та встановлена обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Таким чином, застосовуючи наведені в вироку норми матеріального, процесуального права, з врахуванням практики Верховного Суду України, Європейського суду з прав людини, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, доцільності, справедливості та розумності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає не встановленими достатньо докази для доведення винуватості ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КПК України, що є підставою для його виправдання, відповідно до ст. 373 КПК України.
За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 було виправдано за ч.2 ст. 185 КПК України, кваліфікуюча ознака за попередньою змовою групою осіб підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_4 , а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою - повторність.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчииненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, відшкодування завданих збитків, шляхом повернення викраденого майна потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше неодноразово судимий за майнові корисливі злочини, на обліку МОНД і ОНД не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі.

Між тим, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, та з метою подальшого виконання вироку суду, слід змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашнійо арешт, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: по АДРЕСА_2 , до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати невинуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення - виправдати.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання пвд вартою - скасувати.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: по АДРЕСА_2 , до набрання вироком законної сили, звільнивши із під варти в залі суду.

В строк відбуття покарання зарахувати час перебування під вартою з 21.11.2018 року по 27.11.2019 року.

Речові докази: мобільний телефон «LG» моделі «L90», ключі від квартири, передані за зберігання ОСОБА_23 - залишити у розпорядженні останнього;
копія паспорта громадянина України НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_3 , чорний шкіряний гаманець для пластикових карток, в якому знаходяться: -картка пластикова Приват банку, голд № НОМЕР_3 , -картка постійного покупця «Gloria-jeans.ru», -пластикова картка київстар синього кольору, - візитна картка червоно-білого кольору з надписом «Авто-мото запчастини»,запальничка помаранчевого кольору з надписом «додай драйву»,грошові кошти в сумі 2709 гривень, номіналом (5 купюр по 50 гривень, з серійними номерами ТД 4213358,УЛ 7748900,ФБ 5731953, УК 9155182), 15 купюр по 100 гривень , з серійними номерами КТ 2101370, УЧ 2068314, ЗЄ 5747343, СВ 1796490, М3 6314133, ЗИ 9180385, MB 9902523, СА 2835665, МГ 8888579, УМ 8795756, ЗЦ 9873447, ЗФ 0884626, MB 4856831, М3 8889743, СЕ 7504767), 5 купюр по 200 гривень, з серійними номерами КЙ 1206828, УД 5929443, КИ 3914529, ЄА 3722570, ВВ 2099453), 2 купюри по 1 гривні з серійними номерами Є 7049802, УЕ 8717809), 1 купюра номіналом 5 гривень з серійним номером НД 3501129), одна купюра номіналом 2 гривні з серійним номером СД 4257287), дві копійки номіналом 1 гривня, та 5 копійок повернути за належністю ОСОБА_23
грошові кошти в сумі 17 тисяч 464 гривні, 55 купюр по 100 гривень, 32 купюри по 200 гривень, 10 купюр по 500 гривень, 9 купюр по 50 гривень, 2 купюри по 20 гривень, 5 купюр по 10 гривень, 2 купюри по 2 гривні, 4 купюри по 1 гривні, а також монети 3 копійки по 1 гривні, 2 копійки по 2 гривні, 8 монет по 50 копійок, 6 монет по 25 копійок, 5 монет по 5 копійок, 1 монета 10 копійок, барсетка чорного кольору,шкіряна, на плече, з надписом «JEEP», картка фізичної особи- платинка податків, на ім`я ОСОБА_25 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , талон до посвідчення водія НОМЕР_5 , білий конверт з надписом «Джахану от Валентина 150$ Николаев» в якому знаходяться 1 купюра номіналом 50 доларів США з серійним номером МК 42628750 А, а також одна купюра номіналом 100 доларів СТІГ А з серійним номером KL 70968582А повернути за належністю ОСОБА_8
свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Свідоцтво про реєстрацію бортового причіпу, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 2007 року випуску, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen» LT 35 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_8 , Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переданы на зберігання ОСОБА_8 , Картка платника податків ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , № НОМЕР_6 залишити в розпорядженні останнього;
грошові кошти в сумі 37 гривень , номіналом (2,5,10,20) гривень, мобільний телефон, кнопковий, чорного кольору, марки NOKIA, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , з сім картою київстар , на екрані з лівої сторони присутні потертості, вказаний телефон без батареї, барсетка чорного кольору розмірами 17на 14 см, із замінника шкіри, на плече, телефон чорного кольору, марки «bravis», кнопковий, ІМЕІ: НОМЕР_11 , при наборі цифр *161# було виявлено номер мобільного оператора який знаходиться в даному мобільному телефоні, а саме НОМЕР_12 , вказаний телефон без характерних пошкоджень окрім подряпин на задній кришці телефону, телефон марки SAMSUNG, чорного кольору, кнопоковий, з червонною рамкою з боку, ІМЕН: НОМЕР_13 , при наборі цифр *161# було виявлено номер мобільного оператора який знаходиться в даному мобільному телефоні, а саме НОМЕР_14 , кришка задньої панелі в царапинах повернути за належністю ОСОБА_4
дві пігулки біло-синього кольору, залізні ножиці білого кольору, ніж залізний, розкладний, білого кольору, з рукояткою коричневого кольору, з довжиною леза 6,5 см, та загальною довжиною 16,5 см в розкладеному стані, сверло залізне довжиною 13 см, з елементами корозії, розкладний ніж з надписом на лезі «guang da», довжина леза 10 см, загальна довжина в розкладеному стані 23 см, рукоятка вказаного ножу коричневого кольору, опора відсутня, лезо ножа звичайне, без додаткових ознак, сувенір 200 гривень з надписом « Це не гроші, це приколи», 6 слідів папілярних узорів пальців рук, які були вилучені в ході огляду місця події 21.11.2018 року, покладені у сейф пакет №3604321, та передані на зберігання до Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області знищити.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників Заводського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколавєа ОСОБА_26 від 14.12.2018 року в рамках кримінального провадження №0004558 від 21.11.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1