Справа № 573/953/19
Номер провадження 1-кп/573/97/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 17 квітня 2019 року за №0000176, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця смт. Коренєво Курської області, РФ, з базовою середньою освітою, одруженого, працюючого робітником ТОВ «Весела торбинка», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 16 квітня 2019 року, близько 19:00 год., вирішив спиляти дерева, що знаходяться на березі водойми, які розташовані в кінці присадибної ділянки домоволодіння, де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки не хотів, щоб на цій водоймі рибалки ловили рибу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, в цей же день біля 20:00 год. ОСОБА_4 , взявши вдома бензопилу марки «KRAFT TEK», прибув бо берегозахисного лісового насадження, що розташоване на березі водойми і належить Коршачинській сільській раді Білопільського району та відповідно до ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Добре орієнтуючись на місцевості та переконавшись, що ніхто не спостерігає за його діями, ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу лісорубного квитка, незаконно за допомогою бензопили спиляв 4 сироростучих дерева породи верба діаметром біля шийки кореня 71 см, 52 см, 40 см та 54 см, які звалив у водойму.

Своїми незаконним діями ОСОБА_4 заподіяв Коршачинській сільській раді Білопільського району матеріальних збитків на суму 57077 грн. 16 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 16 квітня 2019 року, увечері, спиляв на березі ставку, що знаходиться в кінці його городу, 4 дерева верби без всякого дозволу. Спиляв ці верби для того, щоб закрити кладки на ставку і щоб рибалки не ловили рибу та не топтали город.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків; до кримінальної відповідальності притягується вперше; на утриманні має двох малолітніх дітей.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наведених вище всіх обставин та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі без ізоляції його від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Прокурором в інтересах Коршачинської сільської ради Білопільського району до обвинуваченого заявлений цивільний позов про відшкодування 57077,16 грн. майнової шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку із злочинними діями обвинуваченого, що полягали у незаконній порубці 4 дерев, Коршачинській сільській раді завдано майнової шкоди на суму 57077,16 грн., тому суд вважає за необхідне зазначений позов задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати в провадженні відсутні.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази 4 дерева породи верба діаметром біля шийки кореня 71 см, 52 см, 40 см та 54 см копії, які передані на зберігання Коршачинській сільській раді, необхідно залишити останній; бензопилу марки «KRAFT TEK», яка знаходиться на відповідальному збереженні у ОСОБА_4 , необхідно повернути йому; DVD-диск з відеозаписом огляду місяця події, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно залишити там же.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області 57077 грн. 16 коп. майнової шкоди.

Речові докази - 4 дерева породи верба діаметром біля шийки кореня 71 см, 52 см, 40 см та 54 см копії, які передані на зберігання Коршачинській сільській раді Білопільського району Сумської області, залишити останній; бензопилу марки «KRAFT TEK», яка знаходиться на відповідальному збереженні у ОСОБА_4 , залишити останньому; DVD-диск з відеозаписом огляду місяця події, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, залишити там же.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя