Номер провадження: 11-сс/813/1502/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2019 року про зміну підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №01657від 11.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 22.08.2019 року, було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години до 07 години наступної доби та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що на даному етапі досудового розслідування, підозра ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та 2 ст.187 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 10 липня 2019, приблизно о 20 год. 50 хв., ОСОБА_13 , маючи намір на вчинення нападу з метою відкритого заволодіння чужим майном, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, перебуваючи на проїжджій частині на задньому дворі Одеської обласної державної адміністрації, що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 4, підбіг до ОСОБА_14 та раптово, несподівано для останньої, погрожуючи заздалегідь заготовленим ножем, шляхом ривку заволодів її шкіряною сумкою чорного кольору, вартістю 2000 гривень, в якій перебувало належне потерпілій майно на загальну суму 5000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_13 , з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, та завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 22.08.2019 року, задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години до 07 години наступної доби та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та 2 ст. 187 КК України, підтверджується доказами, що були надані стороною обвинувачення, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_16 , допитом потерпілої ОСОБА_16 , допитом свідка ОСОБА_17 , протоколом проведення впізнання ОСОБА_13 , потерпілою ОСОБА_14 , протоколом проведення впізнання ОСОБА_13 , свідком ОСОБА_17 , протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, вилученими відеозаписами з камер спостереження поблизу з місцем вчинення кримінального правопорушення, та іншими матеріалами кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що доводи прокурора про те, що ОСОБА_18 не дає визнавальні показання не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, захисником ОСОБА_7 зазначено, що з моменту її вступу до участі у кримінальному провадженні, орган досудового розслідування не проводив допиту підозрюваного, у зв`язку з чим доводи прокурора про те, що ОСОБА_18 не дає визнавальні показання є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_18 проживає в м.Одесі, в гуртожитку Міжрегіональної академії управління персоналом, за адресою: вул.Чорноморського козацтва, 128, навчається на підготовчому відділенні Одеської національної академії харчових технологій, визнає свою вину у вчиненому злочині, має намір відшкодувати завдану потерпілій шкоду, не порушує обов`язки покладені на нього оскарженою ухвалою, раніше не судимий, та вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про можливість зміни підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт .

Вказані обставини беззаперечно доводять, що у ОСОБА_15 наявні міцні соціальні зв`язки, наявність яких значно зменшує ступінь існування ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_18 самостійно, за першою вимогою, тричі з`являвся до апеляційного суду в судове засідання по розгляду апеляційної скарги прокурора.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що застосований до підозрюваного ОСОБА_15 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, являється необхідним та достатнім в даному випадку для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_15 під час досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею на підставі повного та всебічного дослідження обставин провадження та відповідно до приписів кримінального процесуального закону зроблений висновок про зміну підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 22.08.2019 року, про зміну підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №01657, від 11.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4