Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

10 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
Судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного - адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2019 року, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчим суддею задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення Сарненського відділення поліції ГУНП в Рівненській області старшого ОСОБА_8 (далі слідчого), яке погоджено із прокурором здійснюючим процесуальне керівництво у провадженні ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу та застосовано підозрюваному за ч.5 ст.185 КК України - ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 вересня 2019 року.
Одночасно визначено суму застави підозрюваному у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 249 730 гривень 00 копійок. У разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ухвали, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Так, згідно матеріалів досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у тому, що:
він 21 липня 2019 року приблизно о 01 год. 00 хв., діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою таємного викрадення чужого майна, прибули на автомобілях марки «Opel Insignia», номерний знак - НОМЕР_1 реєстрації Республіки Білорусь, марки «Audi A6», номерний знак - НОМЕР_2 реєстрації Республіки Литва, та вантажному автомобілі марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 (власник ОСОБА_15 , житель АДРЕСА_1 ). Реалізуючи свій протиправний намір, тієї ж ночі, ОСОБА_6 , в період часу з 02 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливий мотив спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , проник на охоронювану територію автомобільної стоянки ПОГ «Сарни-Транс-Сервіс», що у м.Сарни, вул.Варшавська, 6-г Рівненської області (юридична адреса ПОГ «Сарни-Транс-Сервіс» - м.Сарни, вул.Стефаника, 52), де зірвавши пломбу відкрив двері та проник у середину напівпричепа вантажного автомобіля марки «IVECO», номерний знак - НОМЕР_4 реєстрації Республіки Польща, звідки умисно, таємно викрав товарно-матеріальні цінності (телевізори) на загальну суму 1 429 600, 00 гривень, перенесли їх та завантажили у вантажний автомобіль на якому приїхали на місце події, закрили та опломбували.
Таким чином, ОСОБА_6 висунуто підозру у таємному викраденні майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та поєднаному з проникненням у інше сховище, відповідальність за що передбачена санкцією ч.5 ст.185 КК України.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, взявши до уваги що ОСОБА_6 висунуто підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, те, що стосовно підозрюваного відсутні характеризуючі його особу матеріали та інформація щодо наявності судимостей, водночас він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, надав у судовому засіданні виписки з медичних документів за №1144 від 22.07.2019 року з котрої вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Цукровий діабет 2 тип» АГІІРІІІ та приймає медичні препарати для лікування, а також взявши до уваги ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести усі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, відсутності достатніх стримуючих факторів - прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам: 1.переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; 2.вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку.
Апелянт вважає судове рішення в частині визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави - необґрунтованим. В частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою вважає ухвалу слідчого судді законною, достатньою та обґрунтованою. Доводить, що слідчим суддею приймаючи рішення щодо визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу застави, дано недостатню оцінку: тяжкості покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину; особі підозрюваного, який є працездатним та здоровим, що дозволяє утримувати такого в умовах слідчого ізолятора. Додатково зазначає, що ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь за ч.1 ст.328 КК Республіки Білорусь. Враховуючи наведене у сукупності, вважає обґрунтованим суму альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 260 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а не 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб). Зазначає також, що станом на 01.07.2019 року розмір одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2007 гривень, а не 1921 гривень що помилково зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі. Просить ухвалу слідчого судді в частині визначення підозрюваному розміру альтернативного запобіжного заходу застави, скасувати, та постановити нову ухвалу, якою визначити підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 260 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 521 820 гривень 00 копійок. В решті ухвалу слідчого судді просить залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо незаконності ухвали слідчого судді в частині розміру застосованого до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та необхідності її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі прокурором, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 щодо обґрунтованості та законності ухвали слідчого судді, необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого щодо застосування запобіжного заходу до підозрюваного, перевіривши доводи поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ніким із учасників процесу не оскаржується, тому колегія суддів, розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Згідно п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється розмір застави від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги апелянта про необхідність визначення застави в межах 260 розмірів прожиткового мінімуму, колегія суддів вважає безпідставними. Крім того, колегією суддів під час апеляційного розгляду з`ясовано, що слідчим у клопотанні взагалі не зазначався розмір застави, доречний для визначення при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно положень ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Стороною обвинувачення не наведено доказів які-б вказували на той факт, що застава у межах 130 розмірів прожиткового мінімуму не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків. Апелянтом також не обґрунтовано чому, застава у саме у межах запропонованих прокурором у апеляційній скарзі 260 розмірів прожиткового мінімуму зможе забезпечити виконання цих обов`язків, не надано доказів, що підозрюваний має можливість внести таку заставу.
Така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави й не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо зміни розміру застави є безпідставними, а обставини, на які послався прокурор враховані слідчим суддею, як при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при визначені розміру застави, який, до речі, визначено в середніх, а ні мінімальних межах передбачених нормою процесуального закону.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта стосовно помилкового обчислення слідчим суддею суми одного прожиткового мінімуму при визначенні розміру застави, який, на думку апелянта становить 2007 гривень, а не 1921 гривень, як зазначено слідчим суддею в ухвалі.
Так, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (із змінами починаючи від 2006 року) «Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.»
Зокрема, станом на 01.01.2019 року відповідно до ст.7 Закону України від 23.03.2019 № 2696-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 гривень, як правильно зазначено слідчим суддею при обчисленні розрахунків застави підозрюваному.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, тому підстав для її зміни чи скасування не має.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

__________ _________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3