Дата документу 30.10.2019 Справа № 554/9022/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Октябрського районного суду м.Полтави скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 від 12.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 року,
встановив:
До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 від 12.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 року, в якій він просить скаргу задовольнити та постанову слідчого скасувати.

В судовому засіданні скаржник просив скаргу задовольнити, постанову скасувати, зазначаючи, що його як потерпілого у даному кримінальному провадженні не було допитано слідчою.

Слідча у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пояснила, що досудовим розслідуванням було проведено необхідні слідчі дії, у результаті яких вона прийшла до висновку про відсутність складу злочину, а саме умисного невиконання судового рішення, яке набрало законно сили. Вважає, що державним виконавцем на той час були вчинені дії спрямовані на виконання рішення суду, а не навпаки.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 рок, приходить до такого висновку.

Встановлено, 27.06.2018 до Прокуратури Полтавської області звернувся ОСОБА_3 з заявою про вчинення злочину державним виконавцем Відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 . Вказана заява була спрямована до Полтавської місцевої прокуратури.

12.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 1 ст. 382 КК України за № 0000200 про те, що «службові особи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області умисно не виконують рішення суду, що набрало законної сили, про поновлення ОСОБА_3 на роботі чи перешкоджають його фактичному виконанню».

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року у справі № 2а-45699/09/1670 адміністративний позов ОСОБА_3 до ГУ МВС України в Полтавській області, Управління з організованої злочинності ГУ МВС України в Полтавській області про визнання та скасування наказів, визнання дій неправомірними задоволено. Постанова суду допущена до негайного виконання.

На підставі наказу від 04.01.2010 року № 4 о/с в межах виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року та відповідного виконавчого документу, оскільки рішення суду підлягало негайному виконанню ОСОБА_3 поновлено на посаді в органах внутрішніх справ.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.10.2010 року апеляційну скаргу ГУ МВС України в Полтавській області задоволено частково, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо його поновлення на посаді заступника начальника УБОЗ ГУ МВС у Полтавській області, поновлено підполковника ОСОБА_3 в органах внутрішніх справ України з 06.08.2009 року, в іншій частині постанову залишено без змін.

На підставі постанови Харківського апеляційного суду від 13.10.2010 року ГУ МВС України в Полтавській області видано наказ № 33о/с від 07.02.2011 про поновлення ОСОБА_3 в органах внутрішніх справ.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 13.12.2010 року скасовано, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року залишено в силі.

Наказом голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області від 25.07.2017 року за № 694о/с відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.06.2017 року та постанови про відновлення виконавчого провадження від 05.07.2017 року поновлено підполковника ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області з 08.07.2009 року.

13.06.2018 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану.

Так, при виході 08.06.2018 року за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 83, з метою виконання рішення суду та відповідно до акту державного виконавця від 08.06.2018 року в присутності представника боржника (члена ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , представника стягувача ОСОБА_7 , стягувача ОСОБА_3 , понятих осіб та державного виконавця встановлено, що поновлення на посаді ОСОБА_3 на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області не вдалося можливим, оскільки стягував хоч і з`явився із трудовою книжкою, але надати її для внесення запису про поновлення у відповідності до положень статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» відмовився. Стягувачу було запропоновано надати пояснення на окремому аркуші, на що було надано відмову.

Згідно даної постанови державним виконавцем вживалися заходи щодо виконання рішення суду. До кримінального провадження долучені чисельні листи на ім`я ОСОБА_3 щодо необхідності з`явитися до ГУ МВС в Полтавській області для виконання рішення суду про поновлення на роботі з трудовою книжкою для внесення відомостей про поновлення на посаді відповідно до наказу та постанова про повернення.

Державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018 року керувався тим, що ненадання позивачем трудової книжки унеможливлює виконання боржником рішення суду у справі № 2а-45699/09/1670.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 року ОСОБА_3 02.08.2018 допитаний в якості потерпілого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 . Згідно цих показань ОСОБА_3 вбачає в діях державного виконавця ОСОБА_5 , який своїми вимогами про необхідність надання трудової книжки для внесення запису про поновлення на роботі, примушує ОСОБА_3 звільнитися з роботи, оскільки він на цей час працює в ТОВ «Шервуд і Ко». Вважає, що діями державного виконавця створено умови за яких виконати судове рішення неможливо, тому він вбачає в діях державного виконавця вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

12.07.2019 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 поновлено в органах внутрішніх справ в якості підполковника, не вбачаючи умисного невиконання рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 382 КК України

Відповідно до правової позиції, сформованої Касаційним кримінальним судом у справі №319/841/16-к (постанові від 14.05.2019).об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню.

За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.

Суд касаційної інстанції роз`яснив, що невиконання судового акту це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Верховний Суд зазначив, що невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акту, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Слідчий суддя вважає, що слідча прийшла до правильного висновку, що в діях, описаних потерпілим ОСОБА_3 , відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

У ході розгляду скарги також не знайшов свого підтвердження факт порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 від 12.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000200 від 12.07.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний складено 04.11.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9