Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
726/2262/18: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів; Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 01.07.2019.
Дата набрання законної сили: 26.06.2019
Номер судового провадження: 11-кп/822/250/19
ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,захисника ОСОБА_8 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000560 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із середньою освітою,працюючого машиністом екскаватора ТОВ`Алекс Промбуд»,одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей-2009,2011 року народження,в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого за ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2, 369 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Садгірськогорайонного судум.Чернівців від 18квітня 2019року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2, 369 ч.1 КК України і йому призначене покарання: за ст. 342 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 345 ч.2 КК України двох років обмеження волі; за ст. 369 ч.1 одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді двох років обмеження волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишений у виді домашнього арешту.Вирішена доля речового доказу.

На таке судове рішення обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.Вважає,що вирок є незаконним внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

Провадження№11-кп/822/250/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.ст. 342 ч.2, Суддя-доповідач: ОСОБА_1

345ч.2,369ч.1 КК України

Вважає,що слід надати критичну оцінку показанням потерпілого і свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про умисне нанесення ним удару ногою потерпілому,оскільки вказані особи є працівниками поліції та зацікавленими у результатах розгляду провадження.Також вказує,що показання потерпілого і зазначених свідків,на його думку,суперечать показанням інших свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,які показали,що він чинив опір,махав ногами та попав ногою у обличчя потерпілого.Крім цього, судом не був допитаний свідок ОСОБА_14 .Вважає недоведеним,що тілесні ушкодження заподіяв потерпілому умисно,а тому у його діях відсутній склад злочину за ст.345 ч.2 КК України.

Апелянт вказує,що не здійснював фізичної протидії працівникам правоохоронних органів, а тому склад злочину за ст.342 ч.2 КК України також відсутній у його діях.

Не заперечує наявності словесного конфлікту, який не був пов`язаний з охороною ними громадського порядку, а тому не тягне за собою кримінальну відповідальність.

Також вказує на те, що під час ухвалення вироку, судом було неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність та призначене покарання за ст.369 ч.1 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, тоді як сакцією цієї частини статті встановлене покарання від 2 років обмеження волі.Із цих підстав вважає,що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд провадження у суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили вирок змінити та пом`якшити покарання,доводи прокурора,яка просила вирок змінити в частині призначення покарання за ст.369 ч.1 КК України,а в іншій частині залишити вирок без змін,таку ж позицію потерпілого ОСОБА_6 ,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Згідно з вироком, 08.09.2018р. близько 01:45 год. екіпажем №1011 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області у складі інспекторів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , під час патрулювання вулиці Остапа Вільшини в м. Чернівці, на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля «Шкода Фабія», польської реєстрації н/з НОМЕР_1 , керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому даний автомобіль під керування громадянина ОСОБА_14 було зупинено по вул. Остапа Вільшини в м. Чернівці. Після цього, працівники патрульної поліції, які знаходились у форменому одязі та перебували на службовому автомобілі, підійшли до водія вказаного автомобіля ОСОБА_14 , представились, пред`явили йому службові посвідчення та повідомили про порушення ним вимог ПДР України, а також запропонували йому пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс та запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, проте останній в категоричній формі відмовився від проходження даного тесту.

В подальшому, пасажир автомобіля «Шкода Фабія», польської реєстрації н/з НОМЕР_1 ,обвинувачений ОСОБА_7 не зважаючи на законні вимоги працівників поліції, що здійснювали оформлення порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, здійснив опір працівникам патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки, а саме: почав сіпати за формений одяг та штовхати працівників патрульної поліції.

Крім того, 08.09.2018р., о 02:04 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи по вул. Остапа Вільшини в м. Чернівці, маючи на меті допомогти своєму знайомому ОСОБА_14 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, діючи в інтересах останнього шляхом налагодження незаконної співпраці із поліцейськими роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, які знаходилися у форменому одязі (однострій поліцейських), достовірно знаючи, що вони є службовими особами та знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що патрульні поліцейські уповноважені на виявлення, припинення правопорушень на транспортні і при виявленні таких правопорушень зобов`язані вчинити дії, спрямовані на їх припинення та документування шляхом складання відповідних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, підійшов до т.в.о. командира роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та діючи умисно, протиправно, висловив ОСОБА_10 пряму словесну пропозицію надати йому особисто неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.09.2018р. становило 5644,92 грн., за невчинення поліцейськими роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області дій, спрямованих на притягнення ОСОБА_14 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 08.09.2018р. близько 02:10 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Остапа Вільшини в м. Чернівці, усвідомлюючи свої протиправні дії та ігноруючи законні вимоги працівників поліції не перешкоджати їм виконувати свої службові обов`язки, діючи умисно, наніс один удар ногою в область обличчя інспектору роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді саден в підочній ділянці справа, які згідно висновку експерта №745 від 11.09.2018р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок районного суду в частині доведеності винуватості та правильності юридичної оцінки дій ОСОБА_7 за ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2, 369 ч.1 КК України ґрунтується на повно з`ясованих та правильно встановлених обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Відповідно дост.342ч.2КК Українивстановлена кримінальнавідповідальність завчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вчинення опору-це активна фізична протидія здійсненню працівником правоохоронного органу службових обов`язків,яка полягає у застосуванні фізичної сили з боку винної особи.Відповідальність за даною статтею має нести не лише безпосередній правопорушник,але й інша особа,яка активно перешкоджала працівнику правоохоронного органу виконувати службові обов`язки.

Не визнаючи винуватість, ОСОБА_7 показав,що фізичної протидії не чинив та мав місце лише словесний конфлікт між ним та працівниками поліції 08.09.2018 року близько 02 год ночі.Також вказав,що удар працівнику поліції ногою у обличчя наніс не умисно,а в момент його затримання,у ході динамічного руху.

Такі показання районний суд правильно оцінив як спосіб захисту від обвинувачення,оскільки вони спростовуються наступними доказами.

Із показань потерпілого ОСОБА_6 у суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що 08.09.2018 року як патрульний поліцейський перебував на службі в складі екіпажу із ОСОБА_11 .Близько 01 год ночі отримали інформацію,що троє осіб у стані алкогольного сп`яніння ,один із яких сів за кермо,поїхали із заправки.Автомобіль виявили,коли він повертав на вул.О.Вільшини,після чого зупинили авто.У водія ОСОБА_14 були явні ознаки алкогольного сп`яніння,водій відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння,були запрошені свідки для складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП.Пасажир автомобіля ОСОБА_7 ,який також був у стані алкогольного сп`яніння,усіляко перешкоджав та заважав їм у оформленні правопооушення,шарпав за форменний одяг,штовхався,виражався нецензурною лайкою,а коли на неодноразові прохання припинити такі дії ОСОБА_15 не реагував,затримали останнього та одягли кайданки.Під час цього обвинувачений умисно наніс йому удар ногою у обличчя,заподіявши легкі тілесні ушкодження.Також потерпілий повідомив,що ОСОБА_7 пропонував ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 200 дол.США за нескладання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_14 .

Такі показання потерпілого були перевірені під час слідчого експерименту,що зафіксовано протоколом від 10.10.2018 та фототаблицею (т.1, а.п.40-44).

Свідок ОСОБА_11 ,яка несла службу у складі одного екіпажу із ОСОБА_6 ,у суді надала аналогічні показання.Також показала,що після зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_14 та виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння,пасажир автомобіля ОСОБА_7 почав просити,щоб нічого не оформляли та вирішити все на місці.Коли був викликаний інший екіпаж на допомогу та почали складати протокол за ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_14 ,обвинувачений почав поводити себе агресивно,шарпав за форменний одяг,а у подальшому вдарив ОСОБА_6 у ногою у голову.

Свідок ОСОБА_10 -працівник патрульної поліції- у районному суді показав,що близько 02 год ночі 08.09.2018 року прибув у складі екіпажу за викликом іншого екіпажу про допомогу.На місці побачив трьох осіб біля автомобіля шкода Фабія,які були у стані алкогольного сп`яніння,висловлювались нецензурною лайкою.Потім було запрошено двох свідків для складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП щодо водія,а обвинувачений ОСОБА_7 запропонував йому неправомірну вигоду-200 доларів США за те,щоб протокол не складали.Отримавши відмову, ОСОБА_7 почав поводити себе більш агресивно,висловлювався нецензурною лайкою,не реагував на попередження.Під час затримання за такі дії наніс удар потерпілому ОСОБА_6 ногою у голову.Про те,що ОСОБА_7 запропонував йому неправомірну вигоду він повідомив рапортом свого безпосереднього керівника.

Свідок ОСОБА_13 у суді показав,що 08.09.2018 року був запрошений як свідок при складанні адміністративного протоколу.Коли надавав пояснення,почув крики.Коли підбіг,побачив,що ОСОБА_7 чинив опір,виражався нецензурною лайкою.Перед цим чув,що поліцейські попереджали обвинуваченого не висловлюватись нецензурно та припинити протиправні дії,оскільки будуть застосовані кайданки,однак він не реагував.

Свідок ОСОБА_12 показав у районному суді,що 08.09.2018 року був свідком при складанні протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП за фактом відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння .Відбувалась сварка між обвинуваченним і поліцейськими.Коли ОСОБА_7 затримували,він лежачи на землі,чинив опір,махав ногами та попав ногою у обличчя поліцейського.

Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не суперечать показанням потерпілого і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ,які є більш повними щодо викладу фактичних обставин вчинення злочинів обвинуваченим та не спростовують висновків суду про умисне нанесення ОСОБА_7 під час опору тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

Показання потерпілого і свідків щодо перебігу подій 08.09.2018 року підтверджуються відеозаписами із боді-камер поліцейських,із яких вбачається, що обвинувачений нецензурно висловлювався на адресу поліцейських,шарпав за формений одяг, поводився агресивно,здійснював опір працівникам поліції, у зв`язку з чим був затриманий та до нього були застосовані кайданки. Під час перебування на землі, вдарив ногою в обличчя працівника поліції ОСОБА_6 . Також відеозаписом зафіксовано,що обвинувачений запропонував працівнику поліції( ОСОБА_10 ) неправомірну вигоду 200 доларів США за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_16 (т.1 а.п.54-56).

Крім того, показання потерпілого та свідків узгоджуються з іншими доказами,які були безпосередньо досліджені судом.

Наявні у матеріалах провадження на а.60,61,64-69,82 т. 1 дані свідчать про те,що ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 є працівниками патрульної поліції УПП м.Чернівці та 08.09.2019 року перебували на службі.

Із висновку судово медичного експерта №745 від 11.09.2018 року встановлено,що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: садно в підочній ділянці справа. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті дії твердого тупого предмету, при цьому було нанесено не менше однієї травмуючої дії, по строку та обставинах може відповідати 08.09.2019р. і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Беручи до уваги характер і локалізацію вищевказаного тілесного ушкодження, є малоймовірним його виникнення внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню (т.1. а.п.39).

Згідно висновку судово медичного експерта №319д від 29.10.2018 року, виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження за обставинами заподіяння може відповідати показанням потерпілого у ході слідчого експерименту.(т.1, а.п.49-50).

Рапортом т.в.о командира роти УПП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 08.09.2018 року підтверджено,що він повідомив безпосереднього керівника про факт пропонування йому неправомірної вигоди ОСОБА_7 у розмірі 200 доларів США за нескладення протоколу по ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_14 (а.с.80 т.1)

Також із матеріалів провадження встановлено,що працівником патрульної поліції-потерпілим ОСОБА_6 08.09.2018 року складений протокол за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_14 ,який керував транспортним засобом Шкода Фабія із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.(а.с.131 т.1)

Відповідно до постанови Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.09.2018 року ОСОБА_14 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накладене адміністративне стягнення(а.с.139 т.1).

Викладені вище докази у їх сукупності доводять,що ОСОБА_7 була вчинена активна фізична протидія працівникам поліції,які виконували свої службові обов`язки щодо фіксації правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП вчиненого ОСОБА_14 з метою перешкодити законній діяльності працівників поліції.

Отже,доводи,викладені обвинуваченим у апеляційній скарзі про відсутність у його діях складів злочинів,передбачених ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України,є безпідставними.

Доводів на спростування висновків суду про доведеність винуватості у вчиненні злочину,передбаченого ст.369 ч.1 КК України,апеляційна скарга не містить,а висновки суду про вчинення ОСОБА_7 цього злочину є правильними та обгрунтованими

Відповідно до положень ст. 65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання.

Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання,суд окрім іншого,повинен врахувати,що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповіднодо ст.50 КК України, покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України,більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі,якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 ,суд вказав,що враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,дані про особу обвинуваченого,який в силу ст.89 КК України не судимий,на його утриманні двоє неповнолітніх дітей.Обставин,які би пом`якшували покарання,суд не встановив,а обставиною,що обтяжує покарання ,врахував вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд не вмотивував,чому вважає недостатніми для виправлення обвинуваченого більш м`які,аніж обмеження волі,види покарання,що передбачені санкціями ст.342 ч.2,369 ч.1 КК України,зокрема,у виді штрафу,або арешту.

Також судова колегія вважає слушними доводи апелянта про те,що суд призначив йому покарання у виді обмеження волі за ст.369 ч.1 КК України нижче нижчої межі санкції цієї статті,тим самим неправильно застосувавши закон про кримінальну відповідальність.

За таких обставин вирок суду слід змінити відповідно до ст.408,409 КПК України та пом`якшити покарання,задовольнивши частково апеляційну скаргу.

Судова колегія враховує,що вчинені обвинуваченим злочини є злочинами середньої тяжкості.Із матеріалів провадження встановлено,що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий,одружений,на його утриманні двоє неповнолітніх дітей-2009,2011 року народження.

По місцю проживання характеризується виключно позитивно(а.с.183 т.1)

Надані апеляційному суду докази свідчать про те,що обвинувачений працює машиністом екскаватора ТОВ`Алекс Промбуд»,позитивно характеризується по місцю роботи.

Згідно характеристики з місця роботи, ОСОБА_7 зарекомендував себе як гарний фахівець.В колективі користується повагою і авторитетом,у порушенні техніки безпеки та трудової дисципліни помічений не був.

Також апеляційним судом встановлено,що мати обвинуваченого, ОСОБА_17 ,хворіє на онкологічне захворювання та обвинувачений матеріально допомагає матері у лікуванні.

Обставинами, які пом`якшують покарання,судова колегія враховує часткове визнання винуватості обвинуваченим,щире каяття, тяжкі сімейні обставини,наявність на утриманні онкохворої матері та двох неповнолітніх дітей.Обставиною,яка обтяжує покарання,є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь фактичної тяжкості діянь,відсутність тяжких наслідків,дані про особу обвинуваченого,який кається у скоєному,наявність декількох обставин,що пом`якшують покарання,що у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого,судова колегія вважає,що за ст.ст.342 ч.2,369 ч.1 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу,передбачене санкціями цих статтей,а при призначенні покарання за ч.2 ст.345 КК України(що не є корупційним злочином згідно примітки до ст.45 КК України) застосувати вимоги ст.69 КК України та перейти до більш м`якого виду основного покарання у виді виправних робіт.Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ст.70 КК України,застосувавши припцип поглинення менш суворого покарання більш суворим,який був застосований і районним судом.

Саме таке покарання,на думку судової колегії,сприятиме досягненню мети покарання,буде необхідними і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину

Апелянтом не наведено передбачених законом-ст.412 ч.2,ст.415 КК України- підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.Таких підстав не встановлено і апеляційним судом,а тому в цій частині апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345,ч.1 ст. 369 КК України змінити в частині призначення покарання

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст. 342 КК України у виді штрафу у розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень у дохід держави;

- за ч.2 ст. 345 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді 1(одного) року виправних робіт з утриманням 15% від заробітку у дохід держави;

- за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 8500(вісім тисяч п`ятсот) гривень у дохід держави

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1(одного) року виправних робіт з утриманням 15% від заробітку у дохід держави;

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...