ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового

засідання ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сарни Рівненської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий: 23.10.2001 року апеляційним судом Рівненської області за ст. 93 п.А, 142 ч. 3, 42 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08.10.2014 року з Дрогобицької ВК Львівської області по відбуттю покарання;

у кримінальному провадженні №0001078 від 14.03.2019 року за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.2 ст.263 КК України на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 жовтня 2019 року. Вирішено питання щодо застосування запобіжного заходу відносно інших обвинувачених у кримінальному провадженні. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовлено.

ЄУНСС: 725/3648/19
Провадження №11-кп/822/415/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія в порядку КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , постановити нову, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт зі встановленням обов`язків, відповідно до вимог ст.194 КПК України.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та у судовому засіданні суду першої інстанції не обґрунтував ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказує, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_6 , не може бути підставою для його утримання під вартою. Не було судом в повній мірі враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, а також незадовільний стан здоров`я його дружини.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, що заперечив проти вимог апелянта та просив залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) щодо ОСОБА_10 зазначено, що положення частини 2 статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Чинним КПК України не передбачено процедуру апеляційного оскарження такої категорії ухвал. Згідно ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

За таких обставин захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 має право на оскарження ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівців від 03.09.2019 року, і його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , 07.08.2018 року, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи повторно, у складі організованої злочинної групи, в межах єдиного злочинного плану з іншими обвинуваченими, вчинив розбійний напад, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я в момент заподіяння, в ході якого незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 200 000 грн., що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_6 , 10.10.2018 року, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи повторно, у складі організованої злочинної групи, в межах єдиного злочинного плану з іншими обвинуваченими, вчинив розбійний напад, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я в момент заподіяння, в ході якого незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 1 263 587 грн., що є особливо великим розміром.

Окрім цього, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, незаконно, з відома організатора та решти учасників організованої групи перевозив та носив при собі металевий предмет, який, згідно висновку експерта від 14.03.2019 року №19/8-2/24-СЕ/19 є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим саморобним способом.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України.

12 жовтня 2018 року Корольовським районним судом Житомирської області підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

На думку колегії суддів, районний суд, вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, вірно встановив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, врахувавши надані прокурором докази, а ризики, передбачені п.п.1,2,3,4, ч.1 ст.177 КПК України, є доведеними.

Зокрема, обґрунтовано взято до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 не зареєстрований та не проживає на території Чернівецької області, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у різних регіонах України, а тому може переховуватись від суду.

Крім того, враховано вік, стан здоров`я обвинуваченого, те, що ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої злочинної групи із застосуванням насильства, а також ту обставину, що обвинувачений та інші члени організованої групи активно вживали заходів з конспірації з метою уникнення викриття органом досудового розслідування, а тому існує ризик того, що обвинувачений може вчиняти дії спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні, вплив на потерпілих, свідків та інших обвинувачених.

Також районний суд врахував, що ОСОБА_6 не працевлаштований та відповідно не має офіційного джерела доходу, що свідчить про ризик вчинення ним інших корисливих кримінальних правопорушень.

Таким чином, стороною обвинувачення в суді першої інстанції доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На думку колегії суддів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який. Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, а також незадовільний стан здоров`я його дружини, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Окрім того, колегія суддів вважає, що час перебування суду у нарадчій кімнаті не свідчить про незаконність прийнятого рішення, як про це вказує в своїй апеляції адвокат ОСОБА_7 ..

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 7,9, 176-178, 183, 331, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 03 вересня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2