Справа № 545/1903/19
Провадження № 1-в/545/455/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2019р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава клопотаннязасудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, уродженки: смт. Коноша, Коношського району, Архангельської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1)15.06.1999 року Артемівським міським судом м. Маріуполя, Донецької області за ст. 140 ч.3, 141 ч.3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 09.08.2001 року з виправної колонії №107 на підставі статті 6 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року невідбуту частину 1 рік 9 місяців 13 днів замінено на умовно з іспитовим строком на 1 рік 9 місяців 13 днів.

2)14.06.2010 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.1, 309 ч.1, 316 ч.1, 75, 76 ч.п.2, 76 ч.1п.3, 76ч.1п.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

3)25.06.2013 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.164 ч.1 КК України 120 годин громадських робіт.

4)24.09.2013 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.185 ч.1, 389 ч.2, 70, 71, 72 КК України до 1 місяця 16 днів арешту. Звільнилась 08.11.2013 року з СІЗО м. Луганська за відбуттям строку покарання.

5)04.05.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.185 ч.2, 185 ч.1, 70 ч.1, 75, 76 ч.1 п.2,3,4 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

6)13.07.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.190 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 07.11.2016 року Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області іспитовий строк скасовано і направлена в місця позбавлення волі на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернулась засуджена ОСОБА_5 , з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона відбула частину призначеного покарання і стала на шлях виправлення.

Від засудженої особи та представника адміністрації установи НВК № 65 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечували, виходячи з того, що засуджена не досягла необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має два стягнення та лише 1 заохочення перед настанням пільги на УДЗ, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про її умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи подані заяви, думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 є засудженою 22.12.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 14.06.2018 року засудженій ОСОБА_5 на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано у строк основного покарання період з 07.11.2016 року по 24.01.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 22.12.2016 року, кінець строку відбування покарання -20.03.2020 року.

Судом також встановлено, що засуджена ОСОБА_5 перебуває у місцях позбавлення волі з 17.11.2016р., а саме: в СІЗО м. Харків, де характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала.

Також встановлено, що з 09.06.2017 року засуджена ОСОБА_5 відбуває міру кримінального покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65).

За час відбування покарання засуджена має два стягнення та лише одне заохочення перед настанням пільги УДЗ, що вказує на небажання засудженої особи ставати на шлях виправлення.

Згідно Характеристики затвердженої начальником НВК № 65, встановлено, що засуджена ОСОБА_5 не заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України, так як неодноразово судима за тотожні злочини, звільнялася на підставі Закону України «Про амністію», але належних висновків не зробила і вчинила новий злочин.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженої, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За даних обставин, суд вважає, що засуджений своє посередньою поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення і у суду відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженої, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1