Справа 753/8635/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2464/2019 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2019, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Продовжено обвинуваченій ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком на два місяці, а саме до 02.09.2019 включно. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Визначений розмір застави обвинуваченому ОСОБА_12 у сумі 576 300 гривень, обвинуваченій ОСОБА_10 у сумі 800000 гривень та обвинуваченій ОСОБА_9 у сумі 2 161 125 гривень залишено без змін.
Дане рішення суддя місцевого суду мотивував тим, що ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не припинили свого існування. Зокрема, суддею першої інстанції було враховано можливість впливу на свідків, переховування від суду та продовження злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки у останніх відсутні інші джерела доходів. Таким чином, обраний щодо них запобіжний захід на даний час відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 указано на незаконність суду першої інстанції у зв`язку з невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що прокурором не було доведено те, що ризики, які були заявлені прокурором у клопотанні при обранні запобіжного заходу не зменшились. Крім того, указав, що судом не було враховано те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання де проживає разом з мамою, братом, сестрою, які є інвалідами з дитинства та двома своїми малолітніми дітьми 2 та 4 років, яких виховує сама, що свідчить про міцні соціальні зв`язки та спростовує доводи прокурора про те, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватися від слідства та суду. Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що ОСОБА_9 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, що свідчить про відсутність у неї намірів перебуваючи на волі вчиняти інші злочини. Також зауважив, що остання немає наміру якимось чином впливати на свідків, сама зацікавлена у встановлені істини у кримінальному провадженні. Просив оскаржувану ухвалу скасувати в частині продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та винести нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, або визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , указано на незаконність та необґрунтованість ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу послався лише на один ризик, а саме на те, що ОСОБА_10 може переховуватися від суду. Вирішуючи дане питання, суд першої інстанції повинен був провести аналіз зазначеного ризику, а також дослідити надані прокурором докази на підтвердження наявності зазначеного ризику, однак, судом цього зроблено не було. Крім того зазначив, що прокурором не було наведено жодного доказу на підтвердження наявності цього ризику, а лише було висловлено своє припущення, що можливо ОСОБА_10 перебуваючи не в місцях позбавлення волі буде переховуватися від суду. Крім того, зазначив, що його підзахисна має тісні соціальні зв`язки, проживає в м. Києві, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, проживає у цивільному шлюбі, на утриманні має матір, яка страждає рядом тяжких захворювань. Отже, враховуючи вище викладене, а також відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_10 може впливати на свідків, переховуватися від суду та продовжувати злочинну діяльність у сфері наркотичних засобів, зазначив про можливість зміни запобіжного заходу останній. Просив оскаржувану ухвалу скасувати в частині продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_10 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 800 000 гривень, та винести нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченої ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби (в нічний час), або ж визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та підтвердив доводи цієї скарги, підтримав також апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , просив задовольнити обидві апеляційні скарги;
захисника ОСОБА_8 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та підтвердив доводи цієї скарги, підтримав також апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , просив задовольнити обидві апеляційні скарги;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що обидві апеляційні скарги до задоволення не підлягають з огляду на таке.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачені, перебуваючи на волі можуть незаконно впливати на свідків, переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини. Колегія суддів вважає, що указані висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи. Так, судовий розгляд у цій справі не закінчений, свідки не допитані, що у поєднанні із правовою позицією обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення та тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченим указує на існування ризику протиправного впливу на свідків.
Обставини вчинення злочину, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у поєднанні із даними про особи обвинувачених, відсутність міцних соціальних зв`язків, віддаленість місця реєстрації обвинувачених від місця розгляду кримінального провадження дають підстави стверджувати про існування ризику переховування обвинувачених від суду.
Те, що обвинувачені не працюють і не мають освіти, указує на відсутність можливості працевлаштування, із урахуванням обставин вчинення злочинів, які указують на корисний мотив збуту наркотичних засобів, дають підстави стверджувати про існування ризику того, що обвинувачені продовжать вчиняти аналогічні злочини із метою отримання коштів, необхідних для проживання.
Врахувавши наведені обставини суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення злочинів. Зваживши на дані про особи обвинувачених, їхні соціальні зв`язки, репутацію та обставини вчинення злочинів, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та попередити існуючі ризики. Врахувавши це, суд першої інстанції на законних підставах продовжив строк тримання обвинувачених під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.
Доводи апеляційних скарг захисників про те, що прокурором не доведена як наявність ризиків, так і не можливість інших, більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки наведені обставини були доведені прокурором із достатньою повнотою.
Посилання захисників на наявність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність на утриманні дітей не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики. Щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то колегія суддів звертає увагу як на дані, що характеризують обвинувачених як осіб, які не мають освіти та не працюють, так і на обставини вчинення злочинів, у зв`язку із чим приходить до висновку про наявність зазначених вище ризиків.
Наявність захворювань у обвинуваченої ОСОБА_10 за наявності яких вона не може утримуватися у місцях попереднього ув`язнення у ході судового розгляду не доведена.
Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2019 про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2019 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4