ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/448/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2019 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 006068 за звинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обвинуваченому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які зумовили застосування до обвинувачених вказаних запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність ризиків, про які наголошувала прокурор.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у зв`язку із недоведеністю ризиків, на які посилалась прокурор, та просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачені підтримали своїх захисників.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , який відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначених кримінальних правопорушеннях у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років без можливості призначення альтернативних видів покарання, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою». Разом з тим, враховуючи вимоги п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.
Крім того, суд на цей час не вбачає обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що обумовили застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає, що передбачених законом підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не встановлено.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд керується наступним. Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання в м. Києві.
Аналіз обставин справи з урахуванням особи обвинуваченого дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді цілодобового «домашнього арешту» з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 181, 183, 331 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 20 жовтня 2019 р. включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді "домашнього арешту" за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 22.10.2019 р. включно з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:
-заборонити ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 до 06-00 год.
-покласти обов`язок на ОСОБА_7 прибувати до суду за першою вимогою;
Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган Національної поліції за мiсцем його проживання.
Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.
Головуючий суддя ОСОБА_1