ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/67/19 Справа № 705/3481/19 Категорія: ст. 183, 193 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого-судді суддів з участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уч-Арал, Алакульського району, Талди-Курганської області, Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 30.09.2019 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 77440 грн., -

в с т а н о в и л а :

Слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0000974 від 02.08.2019 за ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за невстановлених слідством дати та часу, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно придбав у невідомої особи 9 ємностей, схожих на запаяну частину обмотки ізоляційного дроту зеленого кольору, з рідинами та впевнившись в тому, що дані рідини являються особливо небезпечними наркотичними засобами, став їх незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту, шляхом розкладання «закладок» на території м. Умані та виразилось у способі пакування та розфасування, великої кількості наркотичних засобів, які неможливо самостійно вжити, наявності блокноту, в якому містяться записи про перебування аналогічних ємностей на території м. Умані.

В подальшому, 02.08.2019 близько 09 години 30 хвилин, проходячи по вул. Комарова, м. Умань, ОСОБА_7 був зупинений працівниками Уманського ВП ГУНП в Черкаській області для перевірки документів, так як за його зовнішніми ознаками він був схожий на особу, яка вживає наркотичні засоби. В ході перевірки, на запитання працівника поліції чи має він при собі заборонені до обігу речі ОСОБА_7 повідомив, що має та добровільно виклав на капот службового автомобіля поліції, в присутності понятих, 9 ємностей, схожих на запаяну частину обмотки ізоляційного дроту зеленого кольору, при цьому пояснивши, що в них знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме ацетильований опій.

Після цього, у ході проведення огляду місця події 02.08.2019 в період часу з 10 год. 03 хв. по 10 год. 09 хв., поблизу гаражу АДРЕСА_3 , працівниками Уманського відділу поліції, в присутності понятих, з капоту службового автомобіля поліції було вилучено 9 ємностей, схожих на запаяну частину обмотки ізоляційного дроту зеленого кольору, заповнених особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, які він незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

По даному факту СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000974, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.08.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 30.09.2019 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 77440 грн..

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що висунута підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, а органом досудового розслідування не наведено допустимих ризиків, які б виправдовували застосування до ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того, просить врахувати, що останній раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення саме цієї особи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, та класифікуються як тяжкий злочин, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, не займається суспільно корисною працею, тому слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 не підлягають до задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 12 березня 2009 року у справі «Олексадр Макаров проти Росії» №152117/07 Європейський суд з прав людини вказав, що «... сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів... іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Враховуючи вищевикладене, а також обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який відноситься до тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, не одружений, відсутність сталих соціальних зв`язків, є наркозалежною особою, наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що для забезпечення достатньою мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків необхідно визначити заставу в розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі звільнення підозрюваного з-під варти в зв`язку з внесенням якої покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб у останнього не було бажання перешкоджати кримінальному провадженню.

Дані про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не може утримуватися в умовах СІЗО за станом здоров`я , відсутні.

Тому, аналізуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає твердження апелянта щодо порушення слідчим суддею вимог КПК України при винесенні ухвали відносно ОСОБА_7 безпідставними та необґрунтованими.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_7 не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог апелянта.

Керуючись ст. 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 30.09.2019 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 77440 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді