Справа № 308/4040/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , його представника - адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/490/19 за клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку, в якому власник майна і його представник подали апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2019.

Начальник відділу управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 06.09.2019 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є зареєстрований за цією адресою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 : транспортний засіб марки «Mercedes Vito» НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , ключі до нього, чорнові записи, одяг китайського виробництва різних кольорів та розмірів (984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 17 352 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 60 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion») у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.03.2019 під № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.

Як убачається зі змісту клопотання, ОСОБА_5 , який не є зареєстрованим як фізична особа - підприємець, на мікроавтобусі марки «Mercedes Vito» НОМЕР_1 систематично ввозив через пункт пропуску «Чоп Захонь» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС товари комерційного призначення китайського виробництва, подрібнюючи їх, з метою ухилення від сплати податків при їх реалізації на території України, на партії у межах норми, ніби вони ввозяться для особистих потреб громадян. Прокурор стверджував, що ОСОБА_5 використовував за винагороду малозабезпечених мешканців прикордонних районів, які нібито переміщали на митну територію України товари, вага яких не перевищує 50 кг, а вартість 500 євро, для власних потреб, обирав порядок проходження митного контролю по смузі «зелений коридор», після перетину державного кордону висаджував їх, а товар перевозив за місцем своєї реєстрації, де накопичував.

Таку схему ухилення від сплати митних платежів, як вказує у клопотанні прокурор, підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 22.08.2019 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого вказаний у клопотанні товар вилучено. На час внесення клопотання, тобто на 06.09.2019, документів, що підтверджували б факт придбання товарів, вилучених під час обшуку 22.08.2019, до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області не надано.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене в ньому майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягає експертному дослідженню задля встановлення його походження та вартості з метою визначення розміру несплачених податків, зборів, митних платежів, а транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту у клопотанні зазначено необхідність збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2019 клопотання задоволено частково: арешт накладено на чорнові записи, 984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 16 680 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 48 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion».

В решті клопотання залишено без задоволення. Таке рішення слідчий суддя вмотивував тим, що органом досудового розслідування встановлено схему умисного ухилення від сплати митних платежів при незаконному переміщенні комерційних товарів на митну територію України шляхом їх подрібнення на партії у межах норми та подальшого ухилення від сплати податків при реалізації таких товарів на території України, а прокурором доведено, що вилучені під час обшуку товари відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і мають значення речових доказів.

Стосовно транспортного засобу слідчий суддя відзначив, що необхідність накладення на нього арешту не вмотивовано, мету такого заходу не конкретизовано.

Власник майна і його представник з ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на майно не погодилися, і в апеляційних скаргах просять її в цій частині скасувати. Заявник вказує, що про підозру йому не повідомлено, що доказів, які доводили б відповідність майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і виправдовували б такий ступінь втручання в його права і свободи, насправді у кримінальному провадженні немає, висновки слідчого судді, вказані в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, доказам, дослідженим під час розгляду клопотання. Представник заявника у своїй апеляційній скарзі, окрім цього, вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 212 КПК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому позбавлення особи, навіть підозрюваної у його вчиненні, майна порушує справедливу рівновагу між вимогами забезпечення загальних інтересів суспільства та захисту основних прав людини, одним з яких є право вільно володіти своїм майном. Наголошує, що жоден з доказів, доданих до клопотання, не викриває ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення: ОСОБА_5 стверджує, що майно, вилучене у нього в домоволодінні було ним придбане на ринку у м. Хмельницький, майно, вилучене з транспортного засобу ввезене ним за період з лютого по серпень 2019 року в установленому законом порядку, а допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , не тільки не підтвердили, а навпаки, - спростували доводи, викладені у клопотанні. Окрім цього, зауважує, що протокол обшуку під час якого було вилучене майно, зазначене у клопотанні, є недопустимим джерелом доказів, оскільки участь у цій слідчій дії брали особи, які дозволу слідчого судді на такі дії не отримали.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст клопотання, ухвали слідчого судді і апеляційної скарги, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них підозрюваного і захисника, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Злочином, передбаченим ч.1 ст. 212 КК України є умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, яке карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманою неправомірної вигоди.

Метою арешту майна власником якого є ОСОБА_5 у клопотанні зазначено забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, коли арешт майна потрібен для забезпечення збереження речових доказів, він накладається за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з цією статтею речовими доказами є матеріальні об`єкти, які: 1) були знаряддями вчинення кримінального правопорушення; 2) зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ті самі ознаки.

Як видно зі змісту клопотання, ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, орган досудового розслідування убачає в тому, що майно, вилучене під час обшуку, було ввезено в Україну через пункти пропуску Закарпатської митниці ДФС без сплати відповідних податків і зборів, є речовими доказами, оскільки відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України і підлягає експертному дослідженню задля встановлення їх походження та вартості з метою визначення розміру несплачених податків і зборів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ці вимоги кримінального процесуального закону прокурором і слідчим суддею не додержані.

З джерел доказів, які підтверджували б законність і обґрунтованість вимог, викладених у клопотанні, прокурор надав слідчому судді тільки протокол обшуку і три протоколи допиту свідків. Протокол обшуку виконаний неохайно, нерозбірливим почерком, в ньому наявні не застережені виправлення, майно описано вкрай поверхнево, а його кількість вказана тільки цифрами і розбігається з кількістю зазначеною в клопотанні, більшість підписів у протоколі ідентифікувати неможливо. ОСОБА_5 зазначений у протоколі тільки як власник домоволодіння, в якому проводився обшук, та як особа, що їй пред`явлено і вручено копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку і вручено примірник протоколу обшуку: про те, що він був присутній при проведенні обшуку, в протоколі не вказано. Відеозапису обшуку, фотографій вилученого майна до протоколу не додано. У протоколах допитів свідків вказано тільки те, що вони перетинали державний кордон України на транспортному засобі марки «Mercedes Vito» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , через неякісність ксерокопії, далі читанню не піддається, окрім останньої відповіді: «На підставі ст. 63 Конституції України я відмовляюсь відповідати на дане питання». У протоколі допиту свідка ОСОБА_10 свідком власноруч записано: «цьому водію я могла дати 50 грн. за проїзд, від нього я не отримувала ніяких грошей». У протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , як відповідь на запитання: «Чи отримували від ОСОБА_5 грошову винагороду за переміщення ТМЦ?» зазначена відповідь: «Так, отримувала» (а.п.17-19).

Між тим, при допиті слідчим суддею свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_10 пояснили, що з ОСОБА_5 знайомі, однак товари для нього з-за кордону не завозили (а.п. 37-40).

Отже, слідчі дії, зафіксовані в наданих прокурором протоколах, до отримання належних і допустимих доказів не привели, а тому не утворюють достатніх правових підстав для арешту вилученого майна.

Інших матеріалів, які обґрунтовували б доводи клопотання, прокурор до нього не додав і не надав таких слідчому судді в судовому засіданні. За якими ознаками вилучене майно підпадає під критерії, зазначені у статті 98 КПК України, у клопотанні не вказано, речовими доказами воно не визнано, всупереч припису ч.6 ст. 100 КПК України не сфотографовано і не описано, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 не повідомлено.

Ні в протоколі судового засідання (а.п. 37-38, 42-43) ні в ухвалі слідчого судді (а.п. 46-48) немає відомостей про дослідження доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на правові підстави для арешту вилученого у нього майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Конкретні обставини, які могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і, відповідно, слугували підставою для внесення відомостей про нього до реєстру досудових розслідувань 28.03.2019 під № 0000018, згідно з витягом з ЄРДР, наданим, до того ж, прокурором тільки в судовому засіданні на вимогу слідчого судді (а.п. 41), полягали в тому, що «…06.03.2019 через митний пост «Мукачево» ввозилися не задекларовані автозапчастини, світильники, перетворювачі сигналу, колонки та навушники транспортним засобом марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом марки «CODER» д.н.з. НОМЕР_4 ».

Такий виклад у ЄРДР обставин вчинення кримінального правопорушення, з приводу якого розпочато кримінальне провадження № 0000018, з огляду на припис ч.3 ст. 214 КПК України, також ставить під сумнів допустимість всіх джерел доказів, доданих до клопотання, за результатами розгляду якого постановлена оскаржувана ухвала.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги заявника ОСОБА_5 і його представника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2019, якою накладено арешт на майно: чорнові записи, одяг китайського виробництва різних кольорів та розмірів (984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 16 680 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 48 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion»), вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

У задоволенні клопотання про арешт вилученого 22.08.2019 під час обшуку за адресою: м. Мукачево, вул. Герцена 59 «а» майна: транспортного засобу марки «Mercedes Vito» НОМЕР_1 , технічного паспорту НОМЕР_2 , ключів до нього, чорнових записів, одягу китайського виробництва різних кольорів та розмірів (984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 17 352 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 60 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion»), відмовити.

Зазначене майно негайно повернути ОСОБА_5 .

Копії ухвали надіслати прокурору ОСОБА_8 і власнику майна ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: