Ухвала
Іменем України
25 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 177/585/18

провадження № 51- 4748 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року,
встановив:
Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений та його захисник ставлять питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. Крім того, вони просять поновити їм строк касаційного оскарження зазначених судових рішень.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Наведене обґрунтування вимог засудженим та його захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений та його захисник вказують на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції, а саме: вказують на невірну оцінку наданим показанням потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги засуджений та його захисник ставлять питання про скасування рішень суду першої та апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, не конкретизуючи, направити в суд саме якої інстанції.
З огляду на викладене, прохання засудженого та його захисника не узгоджується із вимогами ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_5 строк касаційного оскарження вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3