Справа № 505/4169/18
Провадження № 1-кп/507/42/2019
Номер рядка звіту 3
В И Р О К
24.07.2019 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в колегіальному складі:
судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, уродженки с.Нестоїта Котовського району Одеської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:
В період з 31.10.2018 року по 01.11.2018 року обвинувачена ОСОБА_5 знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приблизно з 06.00 години 31.10.2018 року до 01.30 години 01.11.2018 року малолітній ОСОБА_11 періодично сильно плакав, чим заважав ОСОБА_5 відпочивати.
Вважаючи, що причиною плачу дитини є її зголоднілість, обвинувачена ОСОБА_5 кілька разів намагалась погодувати сина молочною сумішшю, яку він згодом зригував. Щоб дитина не захлиснулась рвотними масами ОСОБА_5 перестала її годувати молочною сумішшю та, намагаючись її заспокоїти, поставила їй до роту дитячу соску, при цьому дитина затихала на деякий час, однак через декілька хвилин соску випльовувала та продовжувала знову плакати. Враховуючи, що від знаходження соски у роті малолітній ОСОБА_11 на декілька хвилин заспокоювався, обвинувачена ОСОБА_5 вирішила долонею притримати соску в його роті, щоб він заспокоївся, а саме перестав плакати та заснув.
Перебуваючи у втомленому стані, будучи в своїх діях необережною та проявляючи злочинну недбалість, обвинувачена ОСОБА_5 при плачі дитини в черговий раз поставила малолітньому ОСОБА_10 до роту дитячу соску, при цьому не бажаючи та не передбачаючи настання смерті ОСОБА_10 , хоча могла і повинна була передбачити настання тяжких наслідків, притримала долонею руки соску в роті ОСОБА_11 приблизно 2 хвилини, закривши по необережності долонею руки та самою соскою від повітря ротовий отвір, а частиною своєї долоні внаслідок злочинної недбалості закрила доступ повітря до носових отворів дитини та після того, як малолітній ОСОБА_12 заспокоївся, ОСОБА_5 вважаючи, що його приспала, лягла поруч з сином у ліжко та теж заснула.
Мертвим свого сина ОСОБА_10 обвинувачена ОСОБА_5 виявила поруч у ліжку приблизно о 07 годині 00 хвилин, прокинувшись 01.11.2018 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії, розвинутої внаслідок затуляння носового та ротового отворів долонею (пальцями) руки, що підтверджується наявністю характерних для даного виду смерті ознак: круглястої форми синців на обличчі дитини та на крилах носу, садини верхньої губи, результатів гістологічного дослідження органів та тканин трупа, а також загальноасфіктичних ознак, які спостерігаються при цьому виді смерті - інтенсивних трупних плям, синюшності шкіри обличчя, рідкої крові в порожнинах серця та крупних судинах, вираженому венозному повнокрів`ю внутрішніх органів, множинних екхиматичних крововиливів в перехідну складку нижніх повік, дрібнокрапневих крововиливів під плеврою легень та епікардом, збільшення легень в об`ємі, вогнища гострої емфіземи, набряк головного мозку та м`яких мозкових оболонок.
Механічна асфіксія від затуляння носового та ротового отворів рукою, стоїть в причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 , яка здійснювала затуляння отворів носу та роту дитини рукою.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями вчинила вбивство через необрежність, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст. 119 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та пояснила, що з 31.10.2018 року по 01.11.2018 року вона знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приблизно з 16.00 години 31.10.2018 року до 01.30 години 01.11.2018 року ОСОБА_10 періодично сильно плакав. Коли вона намагалась погодувати сина молочною сумішю, він її зригував, а коли вона ставила йому соску до роту, він затихав, однак через декілька хвилин випльовував соску та продовжував знов плакати. Враховуючи, що від знаходження соски у роті ОСОБА_10 затихав, вона вирішила долонею притримати соску в його роті, щоб він заспокоївся, перестав плакати та заснув. Притримавши долонею соску в роті ОСОБА_10 приблизно 2 хвилини, останній затих. Вона вирішила, що її син заспокоївся та заснув. Після цього, вона перебуваючи у втомленому стані, лягла поруч з сином у ліжко та теж заснула. В кімнаті з дитиною вона увесь цей час знаходилась одна. Прокинувшись 01.11.2018 року приблизно о 07 годині вона побачила поруч мертвим свого сина ОСОБА_11 ннастання смерті ОСОБА_10 вона не бажала і не припускала її настання. В скоєному щиро кається, просила суворо не карати, не позбавляти волі.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, в інкримінованому їй злочині, винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою інкримінованого злочину, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 01.11.2018 року з фототаблицями, з якого видно, що в присутності понятих проведено огляд квартири АДРЕСА_4 . Безпосередньо була оглянута одна з кімнат квартири, в якій на двохспальному ліжку виявлено труп дитини віком до 6 місяців. Труп одягнений в комбінезон та підгузник, в ротовій порожнині рідина білого кольору. Труп знаходиться на спині, обличчям догори, перпендикулярно на краю ліжка. Біля трупу виявлено полімерна пляшка із соскою, яка наповнена рідиною білого кольору. На краю ліжка, біля стіни виявлено та вилучено силіконову соску. Загальний порядок в квартирі не порушений (а.с. 69-90);
-протоколом огляду предметів від 02.11.2018 року, з якого видно, слідчим було оглянуто пластикову пляшку з рідиною білого кольору, силіконову соску, простирадло, які були вилучені в місця події, та постановою від 02.11.2018 року визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження (а.с. 91-92);
-Ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2018 року, згідно якої на вищевказану полімерну пляшку та силіконову соску накладено арешт (а.с. 93);
-Протоколом огляду трупа від 01.11.2018 року з відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні, з яких видно, що слідчим було оглянуто труп ОСОБА_10 . При огляді на трупі ОСОБА_10 було виявлено синці на крилах носа зліва та справа, синці правої та лівої щоки, а також підборіддя (а.с. 94-96);
-протоколом слідчого експерименту від 01 листопада 2018 року з відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_5 присутності понятих, прибувши до свого помешкання, а саме квартири АДРЕСА_4 , показала кімнату та диван на якому вона спала разом із малолітнім сином. Після цього, ОСОБА_13 пояснила, що вона годувала дитину і намагалась заспокоїти, а також пояснила та показала. Як вона намагалась притримати соску в роті дитини (а.с. 102-106);
- висновком експерта № 211 від 18.12.2018 з якого видно, що на трупі ОСОБА_10 виявлені наступні пошкодження: круглястої форми синці на крилах носа зліва та справа, неправильної осальної форми синець правої щоки, круглястої форми синці лівої щоки та підборіддя справа, садно верхньої губи, синці передньої поверхні правого плеча та синці передньої поверхні лівого та правого стегна.
Смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії, розвинутої внаслідок затуляння носового та ротового отворів долонею (пальцями) руки, що підтверджується наявністю характерних для даного виду смерті ознак: круглястої форми синців на обличчі дитини та на крилах носу, садини верхньої губи, результатів гістологічного дослідження органів та тканин трупа, а також загальноасфіктичних ознак, які спостерігаються при цьому виді смерті - інтенсивних трупних плям, синюшності шкіри обличчя, рідкої крові в порожнинах серця та крупних судинах, вираженому венозному повнокрів`ю внутрішніх органів, множинних екхиматичних крововиливів в перехідну складку нижніх повік, дрібнокрапневих крововиливів під плеврою легень та епікардом, збільшення легень в об`ємі, вогнища гострої емфіземи, набряк головного мозку та м`яких мозкових оболонок.
Механічна асфіксія від затуляння носового та ротового отворів рукою, стоїть в причинному зв`язку з діями особи, яка здійснювала затуляння отворів носу та роту дитини рукою (а.с. 108-109).
-свідченнями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_14 , який повністю підтвердив наданий ним висновок та доповнив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли внаслідок одноразової дії предметів, можливо руки із відповідним фізичним зусиллям;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що обвинувачена є її рідною донькою. У ОСОБА_15 було двоє дітей. Вона за ними добре доглядала та дивилася за ними. Їй не віриться, що донька спричинила смерть дитині. Про смерть дитини їй стало відомо від знайомих приблизно через п`ять днів. Просила не позбавляти її волі, так як в неї є ще одна малолітня дитина;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що обвинувачена її племінниця. Характеризується вона позитивно, мала двох дітей, добре за ними дивилася. З приводу смерті дитини ОСОБА_5 їй нічого не відомо.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
В судовому засіданні дійсно знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_5 , утримуючи соску в роті дитини та затуляючи носову порожнину, не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння смерті дитини, хоча повинна була і могла їх передбачити, тобто вчинила злочин з необережності у виді злочинної недбалості.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 119 КК України - вбивство, вчинене через необережність.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на диспансерному обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судима.
Згідно висновку судово психіатричних експертів № 97 від 13.12.2018 року ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки, як на момент скоєння злочину, так і на теперішній момент не страждала і не страждає, здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.116-122).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є вчинення злочину відносно малолітнього.
При обрані покарання, суд також враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, досудову доповідь, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, думку потерпілої про призначення не суворого покарання, скоєня злочину з необережності, а також наявність на утриманні малолітньої дитини.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ч.1 ст.119 КК України, звільнивши її від відбування покарання, застосувавши іспитовий строк, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватою ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити їй покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 та п.п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати на межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід ОСОБА_5 особисте зобов`язання, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: пластикову пляшку з рідиною білого кольору, силіконову соску, простирадло, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Подільського ВП ГУНП в Одеській області, після вступу вироку в законну силу знищити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського районного суду від 02 листопада 2018 року, на майно, яке виявлене та вилучене в ході огляду місця події скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3