Справа № 368/674/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2804/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 389 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 22 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стайки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.02.2018р. вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, 25.04.2018р. Апеляційним судом Київської області вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21.02.2018р. змінено в резолютивній частині вироку зазначено, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді 2 місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21.02.2018р. та ухвали Апеляційного суду Київської області від 25.04.2018р. та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що будучи раніше судимим, а саме 21 лютого 2018 року вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді ста годин громадських робіт, що в подальшому змінений ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 100 годин громадських робіт, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин.

11 травня 2018 року вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21 лютого 2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді ста годин громадських робіт, що набрав законної сили 25 квітня 2018 року, в порядку ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України, надійшов для виконання до Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
На виконання ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України 11 травня 2018 року ОСОБА_8 взято на облік Кагарлицьким міськрайонним відділом з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
16 травня 2018 року інспектором Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 роз`яснено ОСОБА_8 порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт та вручено під розпис направлення на відбування покарання до адміністрації парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Кагарлицький», що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , згідно якого ОСОБА_8 повинен 21 травня 2018 року приступити до відпрацювання громадських робіт.

Також, ОСОБА_8 16 травня 2018 під розпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та йому роз`яснені правові наслідки ухилення засудженим від відбування покарання, а саме про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, передбачену ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.
31 травня 2018 до Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з адміністрації парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Кагарлицький» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 для відпрацювання громадських робіт не з`являвся.
Засуджений ОСОБА_8 , знаючи порядок, умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, покладені на нього обов`язки по відбуванню цього виду покарання, правові наслідки за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, продовжуючи реалізацію свого наміру, пов`язаного з ухиленням від покарання, призначеного вироком суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в період часу з 11 травня 2018 року по 30 травня 2019 року, не з`явився для відбування громадських робіт без поважних причин внаслідок чого ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт
Невідбута частина покарання у виді громадських робіт станом на

30 травня 2019 року становить 100 годин.
Про поважні причини невиконання вироку суду, Кагарлицький

міськрайонний сектор з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 не повідомив.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_7 просить вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 22 липня 2019 року у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21 лютого 2018 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду від 25 квітня 2018 року, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши покарання у виді громадських робіт в арешт із співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту. В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що при складанні покарань різних видів суди повинні керуватися положеннями ст. 72 КК України, яка регулює правила складання покарань та зарахування строків попереднього ув`язнення. Разом з тим, судом першої інстанції ст. 72 КК України не застосовано, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий свою вину визнав і розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання, досудову доповідь, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відсутність обставин, що обтяжують покарання останнього та дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе в умовах ізоляції від суспільства.
При цьому, суд першої інстанції на підставі ст. 71 КК України до покарання за оскаржуваним вироком частково приєднав невідбуте покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21 лютого 2018 року.
Відсутність в оскаржуваному судовому рішенні посилання на п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України не підставою для зміни вироку суду, оскільки судом першої інстанції правильно призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з врахуванням положень вищевказаної норми закону.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 22 липня 2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________