Дата документу 04.12.2019 Справа № 554/2250/19
У Х В А Л А
іменем України
04 грудня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на дії старшого слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.11.2019 року щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0000267,-

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2019 року захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із вищевказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України. В обґрунтування скарги посилається на те, що 25.11.2019 року ОСОБА_3 під час допиту надав письмові пояснення слідчому, які на його думку, впливають на розкриття обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, без дослідження яких неможливо закрити досудове слідство. В цей же день ОСОБА_3 подав слідчому письмове клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Полтавського відділення Харківського НДІСЕ імені Заслуженого професора М.С.Бокаріуса, згідно із переліком відповідних питань. На вказане клопотання станом на час подання скарги, слідчим відповіді не надано. На підставі викладеного, вказував на протиправну бездіяльність слідчого та просив задовольнити скаргу, зобов`язавши слідчого вчинити дії відповідно до змісту клопотання від 25.11.2019 року.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що відповіді на клопотання, подане 25.11.2019 року, слідчим у встановленому порядку не надано, разом із тим, вважає, що ним порушено вимоги ст.94 КПК України. Після отримання вказаного клопотання жодних дій ні слідчим, ні безпосередньо процесуальним прокурором не здійснено. Постанову слідчого від 26.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання не отримував, і вважає, що необхідно призначити судову експертизу. На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, зазначених у скарзі, а також підтримав пояснення, надані його захисником, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні зі скаргою не погодився, заперечував проти вимог скарги, посилаючись на недоведеність та недоцільність заявленої підозрюваним слідчої дії, про що було винесено відповідну постанову від 26.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного. Клопотання розглянуто з дотриманням вимог КПК України. Крім того, зазначив, що як про винесення постанови, так і про можливість її отримання безпосередньо в канцелярії ВП заявнику повідомлено, однак останній не скористався наданою можливістю, після чого дане рішення направлено в установленому порядку. Щодо вимоги про призначення експертизи зазначив, що в матеріалах кримінального провадження наявний висновок експерта, згідно з яким встановлено відсутність порушень з боку ОСОБА_6 та наявність відповідних порушень ОСОБА_3 . З огляду на викладені факти та дані досудового розслідування, вважає проведення слідчої дії, про яку заявляє підозрюваний, недоцільним та таким, що суперечить вимогам КПК України, з урахуванням чого просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000267 від 16.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

25 листопада 2019 року підозрюваний ОСОБА_3 подав у вказаному кримінальному провадженні на адресу слідчого клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи (а.с.5).

Зі скарги слідує, що заявник, на момент звернення до суду відповіді за результатами розгляду клопотання не отримав, у зв`язку з чим вказує на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду поданого ним клопотання від 25.11.2019 року, а саме невиконання вимог ст.220 КПК України, зокрема, недотримання порядку та строків розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що вищевказане клопотання отримано особисто уповноваженою особою органу досудового розслідування 25.11.2019 року.

Постановою старшого слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.11.2019 року за результатами розгляду в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про призначення судової автотехнічної експертизи відмовлено (а.с.13-14).

З урахуванням викладеного, на час розгляду скарги встановлено, що клопотання від 25.11.2019 року в рамках кримінального провадження №0000267 слідчим було розглянуто у визначений законом строк з моменту подання йому даного клопотання, з дотриманням вимог КПК України, та про результати його розгляду заявнику направлена постанова, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині.

Щодо вимог скарги про зобов`язання слідчого вчинити певні дії у тому обсязі, який наведений підозрюваним у клопотанні, слід зазначити про таке.

ОСОБА_3 з посиланням на процесуальний статус підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, у скарзі фактично просить задовольнити це клопотання як слідчим суддею, а також зобов`язати слідчого прийняти процесуальне рішення про задоволення його клопотання про проведення слідчої дії, зокрема, призначення судової автотехнічної експертизи у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що вимоги клопотання від 25.11.2019 року по суті вже розглянуті слідчим та повторного вирішення слідчим суддею не потребують.

Так, з постанови слідчого від 26.11.2019 року видно, що згідно висновку судової автотехнічної експертизи №459 від 16.09.2019 року в діях водія автомобіля HondaH-RV д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 14.2 в) ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної пригоди. Згідно вказаної експертизи в діях водія автомобіля ВАЗ-21043 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 будь-яких невідповідностей із вимогами Правил дорожнього руху України не вбачається.

Крім того, в судовому засіданні з`ясовано, що додаткових даних стороною захисту з даного питання не представлено, внаслідок чого слідчим було прийнято відповідне процесуальне рішення від 26.11.2019 року.

Згідно з ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчі (розшукові) дії, вимоги до них та порядок проведення, викладені в главі 20 КПК України. Зокрема, ч.ч.1,2 ст.223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. До таких дій віднесено допит, пред`явлення особи та речей для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, проведення експертизи тощо (статті 224, 228, 229, 234, 237, 240, 242).

З системного аналізу положень норм ст.ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, встановленими ст.40 КПК України, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

А слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, який є самостійним у прийнятті рішень.

Відтак, зобов`язання слідчого здійснити слідчі дії як про це просить ОСОБА_3 у клопотанні від 25.11.2019 року, не підлягає задоволенню також і з тих підстав, що відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що слідчим дотриманий порядок розгляду поданого заявником клопотання, передбачений ст.220 КПК України, не було порушено засади законності та гарантій сторони захисту щодо рівності прав, як сторони кримінального провадження, зокрема, на подання клопотання і його розгляд, а також на реалізацію процесуальних прав підозрюваного, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, незгода з винесеною постановою від 26.11.2019 року становить самостійний предмет оскарження в порядку, передбаченому § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на дії старшого слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.11.2019 року щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0000267.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1