Провадження №11-кп/801/747/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2017,
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , та прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року, яким засуджено:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обідне Немирівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ч. 1 ст.125 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_10
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_11
представника потерпілого адвоката - ОСОБА_12 .
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, тривалістю 100 годин.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що 21.08.2017 близько 19.00 год., ОСОБА_6 знаходився на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_2 . В цей час у вказаному приміщенні будинку проводились збори мешканців будинку з метою обговорення господарських питань, пов`язаних із утриманням будинку. В подальшому до вказаного приміщення зайшов ОСОБА_11 . В цей час між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс удар правою рукою у ліву щічну ділянку обличчя ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.
Внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1033 від 22.08.2017 року, завдано тілесні ушкодження у виді крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока. Вказані ушкодження у ОСОБА_11 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 21.08.2017.
Судом кваліфіковані такі дії ОСОБА_6 за ч 1. ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки відхилив клопотання захисту про призначення додаткової експертизи на предмет причинного зв`язку між нанесеним обвинуваченим ОСОБА_6 ударом і почервонінням ока потерпілого ОСОБА_11 та його подальшого лікування, в тому числі проведеними операціями по заміні кришталика та видалення катаракти. Таким чином вважає, що суд засудив ОСОБА_6 за дії, тобто нанесення удару в результаті якого спричинено крововилив під кон`юнктуру лівого ока, доказовість яких не доведена.
В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону країни про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Апеляційна скарга мотивована тим, що, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його винуватості, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не враховано те, що він хоча і не заперечував те, що завдав тілесні ушкодження потерпілому, однак не розкаявся у вчиненому і не зробив для себе відповідних висновків, не намагався відшкодувати потерпілому понесені витрати на правову допомогу, оскільки взагалі не вважав свої дії злочинними, а навпаки стверджував, що вказана поведінка у ситуації, що слалася, є допустимою та стверджував що він злочин не вчиняв і не вважає такі дії злочинними. Таким чином прокурор вважає, що обвинувачений не надав критичної оцінки власній злочинній поведінці.
Інші сторони кримінального провадження судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи. Разом з тим, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність.
Прокурор ОСОБА_10 апеляційну скаргу прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи. Також просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника подану в інтересах обвинуваченого, як таку, що не спростовує законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості у вчиненні злочину.
Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_13 заперечили проти задоволення апеляційних скарг та просили залишити їх без задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.
В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 також просила апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкоджені, оскільки вони підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та зазначеними у вироку доказами, яким судом дано належну правову оцінку.
З даним висновком суду також повністю погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки відхилив клопотання захисту про призначення додаткової експертизи на предмет причинного зв`язку між нанесеним обвинуваченим ОСОБА_6 ударом і почервонінням ока потерпілого ОСОБА_11 та його подальшого лікування, в тому числі проведеними операціями по заміні кришталика та видалення катаракти, внаслідок чого засудив ОСОБА_6 за дії, тобто нанесення удару в результаті якого спричинено крововилив під кон`юнктуру лівого ока, доказовість яких не доведена.
Зокрема, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження зазначене клопотання дійсно було предметом розгляду у суду першої інстанції і за наслідком його розгляду судом постановлена ухвала, якою в його задоволенні відмовлено (а.с.186-187). Відмовляючи у задоволенні даного клопотання, суд виходив з того, що у даному кримінальному провадженні наявний висновок експерта № 1033 від 22.08.2017 року, згідно якого експерт надав відповіді на поставлені перед ним питання. На питання 1-3 сторони захисту, які зазначені в клопотанні про призначення додаткової судово-медичної експертизи, уже надані у висновку №1033. Зазначене питання №4 сторони захисту, на переконання суду, з урахуванням кваліфікації злочину, не стосується обставин скоєння даного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки такий висновок суду є законним та обґрунтованим, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують і не впливають на правильність ухваленого судового рішення.
Таким чином апеляційний суду переконаний, що суд першої інстанції зважаючи на покази самого обвинуваченого про обставини скоєного злочину, які повністю узгоджуються з показами потерпілого, свідків та іншими доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні, в тому числі висновком висновок експерта № 1033 від 22.08.2017 року (а.с.121), згідно якого «У ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, крововилив під кон`юнктиву лівого ока. Вказані ушкодження у ОСОБА_11 належать до Легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 21.08.2017 р.».
Таким чином, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності, дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, та вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.
Також колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора щодо необхідності скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону країни про кримінальну відповідальність, що потягло за собою на думку прокурора, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Зокрема, як вбачається з оскаржуваного судового рішення Вінницький міський суд при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, в ході судового розгляду обвинувачений та його захисник неодноразово звертали увагу суду, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав та щиро розкаявся. Однак, дана обставина судом обґрунтовано не визнана як така, що пом`якшує покарання обвинуваченого, посилаючись на те, що щире каяття характерне тим, що воно має бути застосоване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, а не на визнанні вини під тиском зібраних у справі доказів. У даному ж випадку, ОСОБА_6 хоча й визнає вину, однак не проявляє щирого каяття щодо вчиненого ним діяння, а навпаки наголошує на своєму переконанні у правильності своїх дій у даній конфліктній ситуації.
З такими висновками суду також погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є достатньо обґрунтованими.
Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання також враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що згідно характеристики ОСББ «Першотравневе 98» від 26.10.2017 ОСОБА_6 з 21.12.2005 року проживає в гуртожитку ОСББ «Першотравневе 98» по теперішній час, характеризується позитивно, однак має запальний характер, з боку адміністрації зауважень немає.
Згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» №2608 від 24.10.2017 року ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку у їх закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/4454 від 27.10.2017 вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 24.10.2017 року ОСОБА_6 не значиться, подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.
Таким чином апеляційний суд переконаний, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, тривалістю 100 годин, призначене відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення його ступені тяжкості є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім того, судом у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 124 КПК України вирішено питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень, розмір якої підтверджується квитанцією № 5 до прибуткового касового ордеру від 19.01.2018 року та актом виконаних робіт, оскільки такі витрати стягуються саме у разі ухвалення обвинувального вироку.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для задоволення поданих апеляційних скарг та його скасування, як того просять апелянти.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 426, 532 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , та прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2