КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами представника ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ОСОБА_5 та директора ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 наступних підприємств: ФГ «Удача» (), ФГ ОСОБА_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ФГ «Хмельової С.В.» (), ФГ «Хмельов Олександр Васильович» (), ФГ «Віконт» (), ТОВ «Стимул - Групп» (), ТОВ «Аверс-Інк» (), ТОВ «Проксітехноторг»; (), ТОВ «Люксзбут» (), ТОВ «Веріскім» (), ТОВ «Корнагро Україна» (), ТОВ «Автомагістрал Південь» (), ТОВ «Укр Арт Фінанс» (), ТОВ «Торг Моноліт Груп» (), ТОВ «Центр Комторг» (), ТОВ «Енгус Груп» (), ТОВ «Фішер-2018» (), ТОВ «Тинайс» (), ТОВ «Брейніс Оптімал» (), ТОВ «Сєвпродторг» (), ТОВ «Трансінтелком» (), ТОВ «Клінгруп» (), ТОВ «Білдінг-Сервіс Груп» (), ТОВ «Алеф Строй Інвест» (), ТОВ «Спецстройторг» (), ТОВ «ВПГ ЛТД» (), ТОВ «Аврора Рефтранс» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ОСОБА_5 та директор ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі просить поновити TOB ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () підприємства ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ().
Щодо строку апеляційного оскарження, представник зазначає, що копія оскаржуваної ухвали не була направлена на адресу ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП», а про її існування представник ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 14 серпня 2019 року. Відтак, з підстав невиконання судом свого обов`язку щодо направлення копії ухвали є поважні причини для поновлення ТОВ «Торг Моноліт Грпу» строку на апеляційне оскарження.

Як зазначає представник, у відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) зазначеною нормою КПК України не передбачений, як не передбачено і можливості накладення арешту на кошти, які знаходяться на електронному рахунку платника ПДВ, відкритому в Казначействі.
На думку апелянта, прокурором було внесено клопотання про арешт майна, на яке законом не визначена можливість його арешту, оскільки ст. 170 КПК України містить вичерпний перелік майна, на яке може бути накладено арешт, а сума ПДВ в системі електронного адміністрування в розумінні ч. 10 ст. 170 КПК України не є таким майном та не можуть виступати речовими доказами в розумінні зазначеної норми КПК України.
Крім того, зазначає, що ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» не є учасником кримінального провадження № 0000866 від 29 березня 2016 року.

Директор ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» ОСОБА_6 в своїй апеляційні скарзі просить поновити ТОВ «УКР APT ФІНАНС» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, як такий, що пропущений з поважних причин, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 по ТОВ «УКР APT ФІНАНС» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаному підприємстві, на яку останній має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання повністю.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що арешт з метою збереження речового доказу накладається виключно на об`єкти матеріального світу, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та причетність до нього певних осіб або є обґрунтовані підстави вважати, що таке майно набуте незаконним шляхом.

Разом з тим сума ліміту податку на додану вартість - це електронний розрахунок суми податку, на яку його платник має право зареєструвати податкові накладні та сплатити до бюджету відповідну суму податку, та відповідно не є об`єктом матеріального світу.

Тобто, реєстраційний ліміт не є майном платника податку, об`єктом матеріального світу, а виступає лише умовним значенням, яке обчислюється за формулою, передбаченою ст. 200-1 ПК України, та на яке платник податку лише має право реєструвати податкові накладні.

Таким чином, сума ліміту податку на додану вартість в системі електронного адміністрування ПДВ не є майном у розумінні ст. 170 КПК України, що унеможливлює накладення на такий об`єкт арешту.
З наведеного вбачається, що арешт на суму ліміту податку на додану вартість в системі електронного адміністрування ПДВ суперечить положенню ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції та свідчить про необґрунтованість його застосування, що має наслідком його скасування.
Більше того, як вказує апелянт, зі змісту клопотання та ухвали слідчого судді вбачається, що зазначений захід забезпечення провадження необхідний для запобігання можливості використання ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» в майбутньому сум ліміту ПДВ для безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки та можливості заподіяння в майбутньому шкоди державі, а також забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів, що не узгоджується з завданнями та метою арешту, визначеними у ст. 170 КПК України.
Звертає увагу апеляційного суду і на те, що станом на даний час, в процесі досудового розслідування даного кримінального провадження жодній посадовій особі даного товариства не було пред`явлено підозри чи обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 06 серпня 2019 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000866 від 29 березня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205 та ч.3 ст. 209 КК України.
05 серпня 2019 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 наступних підприємств: ФГ «Удача» (), ФГ ОСОБА_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ФГ «Хмельової С.В.» (), ФГ «Хмельов Олександр Васильович» (), ФГ «Віконт» (), ТОВ «Стимул - Групп» (), ТОВ «Аверс-Інк» (), ТОВ «Проксітехноторг»; (), ТОВ «Люксзбут» (), ТОВ «Веріскім» (), ТОВ «Корнагро Україна» (), ТОВ «Автомагістрал Південь» (), ТОВ «Укр Арт Фінанс» (), ТОВ «Торг Моноліт Груп» (), ТОВ «Центр Комторг» (), ТОВ «Енгус Груп» (), ТОВ «Фішер-2018» (), ТОВ «Тинайс» (), ТОВ «Брейніс Оптімал» (), ТОВ «Сєвпродторг» (), ТОВ «Трансінтелком» (), ТОВ «Клінгруп» (), ТОВ «Білдінг-Сервіс Груп» (), ТОВ «Алеф Строй Інвест» (), ТОВ «Спецстройторг» (), ТОВ «ВПГ ЛТД» (), ТОВ «Аврора Рефтранс» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по вказаних товариствах.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представником ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» та директором ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС», то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах їх апеляційних скарг, а щодо інших осіб, на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000866, щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що кошти-суми ПДВ, розміщені на рахунках зазначених підприємств є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності дост. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Таким чином, кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Торг Моноліт Груп» та ТОВ «Укр Арт Фінанс», у встановленому порядку не визнані органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні, то в даному випадку не може ставитися питання про накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на них арешту, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Разом з цим, іншої мети накладення арешту на майно слідчим у клопотанні не ставиться.
Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно.
Також колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ТОВ «Торг Моноліт Груп» та ТОВ «Укр Арт Фінанс», та виконання самим товариством своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.

З урахуванням вказаних обставин, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора щодо арешту майна, як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ОСОБА_5 та директору ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року.

Апеляційні скарги представника ТОВ «ТОРГ МОНОЛІТ ГРУП» ОСОБА_5 та директора ТОВ «УКР АРТ ФІНАНС» ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 серед інших і ТОВ «Укр Арт Фінанс» (), ТОВ «Торг Моноліт Груп» (), шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних скасувати в частині накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 ТОВ «Торг Моноліт Груп» (), ТОВ «Укр Арт Фінанс» ().

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 ТОВ «Торг Моноліт Груп» (), ТОВ «Укр Арт Фінанс» (),шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4958/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1