Провадження № 11-кп/4820/292/19
Категорія:ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0004025 від 19.06.2018 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів, Львівської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином - залишено без розгляду.
Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2288 грн. 00 коп. віднесено на рахунок держави.
Ухвалено, що після набрання вироком законної сили скасовується арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21.06.2018 року.
Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 19 червня 2018 року, близько 13 години 50 хвилин, керуючи фургоном-с «Фотон BJ1043V8JE6-4» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по бруківці території продовольчого ринку ТОВ ТСЦ «Кооператор», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 11, від ТЦ «Мандарин» в напрямку до ТЦ «Пасаж», в порушення підпунктів «б», «д» п.2.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме рухаючись на підйом, вчасно не ввімкнувши зчеплення, допустив вимкнення двигуна, після чого в порушення п.п. 10.9., 12.3. ПДР, почав рух заднім ходом, створив небезпеку іншим учасникам руху, та в порушення п.12.3. ПДР, в момент виникнення небезпеки для свого руху, а саме вимкнення двигуна, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд задньою частиною фургоном-с «Фотон BJ1043V8JE6-4» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , яка в той момент стояла біля бетонної огорожі вздовж ТЦ «Пасаж» з правої сторони відносно напрямку руху транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої масивної травми нижніх кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді: неповного травматичного відриву правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини з тотальним відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, патологічним поворотом правої нижньої кінцівки потерпілої назовні навколо осі кінцівки приблизно на 180°, з відкритим поперечним переломом тіла (діафіза) стегнової кістки правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини зі зміщенням уламків з великою рваною раною м`яких тканин передньої поверхні стегна правої нижньої кінцівки (розмірами 50?20см), з розривом прямого м`язу правого стегна, змішаною кровотечею, з великою рваною раною м`яких тканин внутрішнє-задньої поверхні правого стегна на рівні його середньої третини (розмірами 20?10см) з розчаленням м`яких тканин, відшаруванням підшкірної клітковини та шкіри, які за своїми ознаками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя; рваної рани передньої поверхні стегна лівої нижньої кінцівки (розмірами 20?10см) з пошкодженням прямого м`язу стегна, з відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, рваної рани м`яких тканин внутрішньої поверхні стегна лівої нижньої кінцівки (розмірами 20?10см) з відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, які за своїми ознаками відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій просить вирок в частині призначення покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. В решті вирок суду залишити без змін. Вказує, що суд першої інстанції застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши обвинуваченого від відбування як основного так і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив вирок суду скасувати і ухвалити новий вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки фактичні обставини справи та вина обвинуваченого у вчиненні злочинів ніким не оспорювались, з`ясувавши правильність розуміння змісту зазначених обставин, переконавшись у добровільності позицій учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд у порядку передбаченому ст.349 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 19 червня 2018 року близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_8 керуючи фургоном-с «Фотон BJ1043V8JE6-4» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по бруківці території продовольчого ринку ТОВ ТСЦ «Кооператор», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 11, від ТЦ «Мандарин» в напрямку до ТЦ «Пасаж», в порушення підпунктів «б», «д» п.2.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме рухаючись на підйом, вчасно не ввімкнувши зчеплення, допустив вимкнення двигуна, після чого в порушення п.п. 10.9., 12.3. ПДР, почав рух заднім ходом, створив небезпеку іншим учасникам руху, та в порушення п.12.3. ПДР, в момент виникнення небезпеки для свого руху, а саме вимкнення двигуна, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд задньою частиною фургоном-с «Фотон BJ1043V8JE6-4» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , яка в той момент стояла біля бетонної огорожі вздовж ТЦ «Пасаж» з правої сторони відносно напрямку руху транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої масивної травми нижніх кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді: неповного травматичного відриву правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини з тотальним відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, патологічним поворотом правої нижньої кінцівки потерпілої назовні навколо осі кінцівки приблизно на 180°, з відкритим поперечним переломом тіла (діафіза) стегнової кістки правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини зі зміщенням уламків з великою рваною раною м`яких тканин передньої поверхні стегна правої нижньої кінцівки (розмірами 50?20см), з розривом прямого м`язу правого стегна, змішаною кровотечею, з великою рваною раною м`яких тканин внутрішнє-задньої поверхні правого стегна на рівні його середньої третини (розмірами 20?10см) з розчаленням м`яких тканин, відшаруванням підшкірної клітковини та шкіри, які за своїми ознаками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя; рваної рани передньої поверхні стегна лівої нижньої кінцівки (розмірами 20?10см) з пошкодженням прямого м`язу стегна, з відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, рваної рани м`яких тканин внутрішньої поверхні стегна лівої нижньої кінцівки (розмірами 20?10см) з відшаруванням шкіри та підшкірної клітковини, які за своїми ознаками відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розладу здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги підпунктів «б», «д» п.2.3., 10.9., 12.3. Правил дорожнього руху, що перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 ..
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянні визнав повністю та дав визнавальні показання.

Суд першої інстанції дав вірну кримінально правову оцінку діям ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обираючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, є особою пенсійного віку, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та призначив покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
На думку колегії суддів, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним в подальшому нових злочинів.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при звільненні обвинуваченого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, колегія суддів вважає обґрунтованими.
У резолютивній частині вироку після призначення, як основного, так і додаткового покарання, суд зазначив, що звільняє ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, що слід розуміти, як звільнення від основного та додаткового покарання.
Відповідно до положення п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не передбачено.
При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК України може призначити додаткові покарання, зокрема, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
Відповідно, звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за нормою ст. 75 КК України не передбачено і не допускається, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України стосується лише вказаних в ній основних покарань, а додаткове, якщо його призначено, має відбуватися реально.
Таким чином, вирок підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

За таких обстави, у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України зазначений вирок, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з постановленням нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосування, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
У решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: