Справа № 568/1368/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000189 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що 10 червня 2018 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розпивали спиртні напої на прилеглій території поблизу ставу, що в с. Перенятин Радивилівського району Рівненської області.

В цей же час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який переріс у сутичку в ході якої останні між собою почали штовхатися та впали на землю, де продовжували боротися. В той момент у конфлікт втрутився ОСОБА_8 та розборонив ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . В подальшому, останні попрямували до ставу, щоб вмитися. Перебуваючи поблизу ставу ОСОБА_3 на фоні попереднього конфлікту, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та, умисно, застосовуючи при цьому фізичну силу та з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс останньому неменше двох ударів у ділянку голови з ліва.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта №140 від 16.07.2018 року, у ОСОБА_6 виявленні тілесні ушкодження: закрита черепно- мозкова травм, внутрішньо мозковий об`ємний процес (розцінено як крововилив) лівої півкулі головного мозку; двобічний травматичний злам нижньої щелепи в межах гілки зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, не менше ніж від дії двох травматичних впливів, могли утворитись від ударів руками чи ногами та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент отримання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та дав покази про те, що 10 червня

2018 року він прийшов на став у с. Перенятин, Радивилівського району, де вже був його сусід

ОСОБА_11 , який почав ображати його непристойними словами, з незрозумілих йому підстав. На цьому грунті у них виникла шарпанина, яка потім переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_11 перший вдарив його у ніс, в свої чергу він також вдарив його один раз по спині та один удар в область обличчя. Польовий ОСОБА_12 їх розборонив і вони пішли кожен до своєї кладки вмиватися. Що сталося далі, він не знає, так як ОСОБА_11 після цього не бачив, лише коли останній потрапив до лікарні, йому стало відомо про те, що в нього тілесні ушкодження. На лікування потерпілому він дав кошти у сумі 11940 гривень, більше матеріальної допомоги не надавав. Йому було відомо, що ОСОБА_11 мають робити у Києві операцію на оці, так як у нього були пошкодженні судини, син казав, що на таку операцію потрібно 140 тисяч гривень, однак, в подальшому, будь-яких коштів він не надавав потерпілому. В результаті вказаної бійки у нього був зломаний ніс, з приводу чого він звертався у правоохоронні органи. Була винесена постанова про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_11 . Вказану постанову він оскаржив у суді, справу було направлено для подальшого досудового розслідування. На даний час йому не відомо про рух вказаної справи. Обвинувачений ствердив, що тяжких тілесних ушкоджень, що зазначені у висновку експерта, потерпілому, на його думку, він не міг нанести, тому що удари не були значної сили і завдані в область спини, а лише один удар в голову, а саме у ділянку обличчя. Вину визнає частко лише у тому, що завдав Курічу удар у щелепу. Свої дії з таким причинним наслідком, а саме у отриманні потерпілим тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми визнає частково. Цивільні позови прокурора, заявлені у інтересах лікувальних установ визнає повністю також визнає цивільний позов потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка підтверджена належними доказами. Щодо заявленого позову про відшкодування моральної немайнової шкоди, не визнає оскільки вважає, що конфлікт з потерпілим виник з вини останнього.

Окрім цього, зазначив, що матеріальну шкоду у розмірі 11940 гривень відшкодував з тих підстав, так як напередодні з синами потерпілого писали розписку, що будуть лікувати один одного.

У вчиненому розкаюється просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Показання обвинуваченого про обставини вчинення злочину та часткової винності у заподіяння тяжкого тілесного ушкодження суд сприймає критично з огляду на встановленні обставини справи.

Винність ОСОБА_3 у інкримінованому злочинні, повністю підтверджується зібраними та дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав покази про те, що 10 червня 2018 року він разом із знайомими відпочивав на озері, що поблизу с. Перенятин Радивилівського району. Під час відпочинку він з друзями розпивали спиртні напої. В якийсь момент до нього підійшов ОСОБА_3 та безпідставно штовхнув його одітого в озеро, при цьому в кишені його штанів знаходилися сигарети та мобільний телефон. З приводу цього він висловив обвинуваченому свої негативні емоції та в ході спілкування з останнім обзивали один одного нецензурними словами та почали шарпатися за одяг. В якийсь момент обоє впали на землю, де продовжили боротися наносячи незначні побої. Присутній при цьому свідок ОСОБА_13 їх розборонив, та він пішов до озера щоб вмитися. Коли нагнувся до води, відчув декілька сильних ударів в область голови та щелепи. Від завданих ударів він втратив свідомість та впав на землю. Його доправили до Радивилівської районної лікарні, а в подальшому до Рівненської міської лікарні, де провели операцію на щелепі. У зв`язку з подальшими болями в області лівого ока, його направили в Інститут нейрохірургії м. Київ, де виявили обірвану судину у лівій стороні голови. Після того, як повідомив обвинуваченого про те, що для проведення операції потрібно близько 200 тисяч гривень, останній перестав відповідати на телефонні дзвінки. На даний час збитки на лікування обвинувачений йому відшкодував частково 11400 гривень, які вони потратили у м. Рівне, всі витрати у м. Київ обвинувачений не відшкодував. Просить задоволити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого 198 804 гривні матеріальної шкоди, які повністю підтверджені квитанціями та чеками, які є в матеріалах справи та 100000 моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень він став інвалідом третьої групи, втратив спокій та нормальний спосіб життя, вся родина змушена була збирати кошти на його лікування. На даний час в силу хворобливого стану позбавлений можливості працювати та утримувати родину. Дані обставини породжують сильні душевні хвилювання. Окрім цього, обвинувачений жодного разу не вибачився перед ним за скоєне. Породжує та розпускає слухи у селі про надуманість отриманих ними тілесних ушкоджень. Залякував свідків. Вважає, що обвинувачений має понести сувору кримінальну відповідальність за скоєне визначену законом у вигляді реального відбуття призначеного покарання.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 10 червня 2018 року він відпочивав разом з своєю сім`єю на березі озера в с. Перенятин Радивилівського р-ну. Неподалік сиділа інша компанія, у якій був потерпілий ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та його покійний батько. Він декілька разів підходив до вказаної компанія, розмовляв з ними. Він бачив як ОСОБА_11 та ОСОБА_15 боролися між собою, та від випитого падали на землю, Польовий розбороняв їх, однак цю шарпанину бійкою він назвати не може. Якихось негативних емоцій чи слів зі сторони обвинуваченого чи потерпілого на адресу один одного він не чув. В якийсь період ОСОБА_16 пішов на кладку, як він зрозумів щоб вмитися. Через деякий в сторону, де сиділа інша компанія побігла його дружина, він побіг за нею, тк як не знав що трапилося. Побачили, що ОСОБА_11 лежав на землі, у нього з рота йшла кров, його почали відливати водою, після чого потерпілому стало краще. Пізніше вони підняли його з землі та повели додому, тримаючи під руки, сам потерпілий йти не міг. В ході всіх цих подій ОСОБА_15 до них не підходив та не надавав потерпілому жодної допомоги. Свідок зазначив, що будь хто інший, окрім ОСОБА_17 з потерпілим в той день не конфліктував.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що потерпілого знала особисто, так, як проживала з ним по сусідству, однак по факту нанесення останньому тілесних ушкоджень пояснити нічого не може,так як очевидцем вказаних подій не була.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що 10 червня 2018 року вона разом і своєю сім`єю, а саме чоловіком та дітьми прийшли на став щоб відпочити. Неподалік від них також відпочивали ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та покійний батько її чоловіка, які розпивали спиртні напої. Свідок зазначила, що очевидцем самої бійки вона не була. Бачила лише як ОСОБА_15 та ОСОБА_11 шарпалися між собою, потім останній пішов до річки, де вмивався, а через деякий час почула якийсь тупий звук та коли повернулася побачила ОСОБА_11 , який, падаючи оперся об дерево. Коли вона підійшла до нього, то потерпілий хрипів, в нього з рота йшла кров, його почали відливати водою. Потерпілому стало краще і він прийшов до свідомості після чого дружина потерпілого та ще одна жінка повели потерпілого додому. Про те, чи був біля кладки конфлікт між обвинуваченим і потерпілим сказати не може, чула лише як чоловіки говорили між собою на підвищених тонах.

Свідок ОСОБА_21 дала покази про те, що 10 червня 2018 року вона перебувала на відпочинку на ставі в с. Перенятин разом з сім`єю ОСОБА_22 . Потерпілий та обвинувачений знаходились неподалік них в іншій компанії. Вона чула та бачила як ОСОБА_11 та ОСОБА_15 спочатку сварилися, а потім боролися між собою. Потім почула удар та хрип людини, та коли обернулася, побачила, що ОСОБА_11 лежав спертий об дерево. До потерпілого вона не підходила, так була зайнята з дітьми. Чи наносив ОСОБА_23 удари вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що у червні 2018 року на ставу в с. Перенятин він перебував з ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , де розпивали спиртні напої. Через деякий час він побачив, як ОСОБА_15 та ОСОБА_11 почали боротися між собою, вони їх розбороняли, після цього обвинувачений та потерпілий заспокоїлися та розійшлися в різні сторони, кожен до своїх кладок, а він ліг на траву, навпроти кладки ОСОБА_11 та слухав музику. При цьому, чув як ОСОБА_11 та ОСОБА_15 сварилися між собою. В якийсь момент почув звук, ніби від падіння когось. Коли піднявся, побачив ОСОБА_11 який лежав на березі, на обличчі у нього була кров. Він разом з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 почали обливати його водою. Через 20 хвилин до них підійшли ОСОБА_24 та дружина потерпілого та попід руки повели його додому. До даного часу йому не відомо, що сталося між обвинуваченим і потерпілим.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що свідком подій, що відбулися 10 червня 2018 року він не був, так як знаходився на заробітках. Працівники поліції допитували його з приводу отриманих травм потерпілим, що мали місце п`ять років тому, коли ОСОБА_11 подав з риштування та сильно побився. Він бачив потерпілого у гіпсі, а зі слів односельців йому відомо, що ОСОБА_11 збирали кошти на лікування.

Свідок ОСОБА_9 дав покази про те, що 10 червня 2018 року він відпочивав з компанією на ставу в. Перенятин, Раливилівського р-ну, де вживали алкогольні напої. Через деякий час між ОСОБА_17 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого вони шарпали один одного, падали на землю. Польовий ОСОБА_12 їх розборонив і вони пішли кожен до своєї кладки вмиватися. В подальшому, він почув крик ОСОБА_19 , та коли обернувся, побачив, що ОСОБА_11 лежить на березі, в нього з рота йшла кров та його почали відливали водою. Він покликав дружину, яка є медичкою, щоб надала потерпілому медичну допомогу. Потім його дружина та дружина ОСОБА_11 під руки повели потерпілого додому. Він бачив, як до ОСОБА_28 приїжджала швидка медична допомога та його госпіталізували до лікарні. Свідок показав, що не був очевидцем бійки і не може ствердити, що саме ОСОБА_15 завдав удари потерпілому.

Свідок ОСОБА_29 дав покази про те, що 10 червня 2018 року він ловив рубу на ставу в с. Перенятин, Радивилівського р-ну. Потім він разом з ОСОБА_30 , ОСОБА_22 поїли ухи, спиртного він не вживав та він знову пішов ловити рибу. Через деякий час почув крики та коли обернувся, то бачив, як потерпілий вдарив по потилиці обвинуваченого, однак, у зв`язку з тим, що він знаходився від місця події на значній відстані, тому не міг чітко бачити та чути те, що відбувалося між ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , та, в подальшому, до потерпілого не підходив.

Свідок ОСОБА_31 пояснила, що свідком нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_15 потерпілому ОСОБА_11 вона не була. Слідчий її допитував з приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілим, що мали місце близько п`яти років назад, коли ОСОБА_11 перебував на заробітках у м. Київ. Зі слів сусідів їй відомо, що останній отримав серйозні травми під час падіння з риштування.

Свідок ОСОБА_32 дала покази про те, що 10 червня 2018 року вона сиділа на лавочці разом з дружиною потерпілого. Прибіг її чоловік та сказав що ОСОБА_11 завдали тілесні ушкодження та йому потрібна допомога. Вона вийшла на берег, та побачила, що ОСОБА_11 вже йшов їй назустріч. Він прийшов додому, ліг на ліжко та говорив, що його болить голова, був блідий, з рота у нього виходили згустки крові, потім сказав, що в нього вибиті зуби. Через деякий час приїхала швидка медична допомога і забрала його до лікарні, а в подальшому потерпілого відправили до Рівненської міської лікарні. Їй достеменно не відомо, при яких обставинах потерпілий отримав тілесні ушкодження. Свідок зазначила, що на лікування ОСОБА_11 збирали гроші у селі, родина продавала худобу

Свідок ОСОБА_33 дала покази про те, що ОСОБА_34 є її чоловіком. 10 червня 2018 року вона перебувала на вулиці разом з ОСОБА_35 . До них прийшов чоловік ОСОБА_36 та сказав, що її чоловіка побив ОСОБА_15 . Коли вона прийшла до ставка, побачила, що її чоловіка підводили попід руки. Прос в той час сидів та ловив рибу, ніби нічого не сталося. Коли прийшли додому, чоловік ліг на ліжко та казав, що його болить голова, тягне на рвоту. Вона побачила, що щелепа чоловіка була переломана. Швидка забрала чоловіка в лікарню, він сам дихати не міг, тому підключили апарат штучного дихання. Після того, як чоловікові зробили знімок, лікарі сказали що йому потрібно робити операцію у м. Рівне. Чоловікові зупиняли кровотечу, стабілізували тиск, який в той час був дуже високий, вночі у нього почалася рвота. Вранці чоловіка доставили власним транспортом до Рівного у лікарню. Син розмовляв з ОСОБА_17 , хотів писати у поліцію заяву, але обвинувачений просив цього не робити, крім того, вони були кумами з батьками ОСОБА_17 , тому прийняли рішення вирішити все мирним шляхом, так як сподівалися, що у чоловіка травма лише щелепи. Син пропонував ОСОБА_17 їхати з ним в лікарню, щоб сам пересвідчився у тому, які травми у батька, що будуть казати лікарі та які необхідні матеріальні витрати, однак обвинувачений відмовився та коли приїхали додому він сказав їй, що знав, що в той день буде бійка, тільки не знав з ким. Прос пообіцяв, що оплатить лікування повністю. Після проведеної на щелепі операції, чоловікові ставало гірше та, як вона потім дізналася від лікарів, що терміново потрібно робити операцію у Києві, так як у чоловіка були перебиті судини, які заливало кров`ю, через це око виштовхувало на зовні. Лікар пояснив, якщо всі судини заллє кров`ю, чоловік може померти. З тих пір Прос не відповідав на телефонні дзвінки. На операцію потрібно було 200000 гривень, які збирала вся родина, вона особисто просила, навіть, чужих людей про допомогу. На даний час стан чоловік незадовільний, не спить по ночах, страждає на головні болі.

Крім того, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 140 від 16.07.2018 року та додаткової від 27.07.2018 рооку у громадянина ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, внутрішньо мозковий об`ємний процес (розцінено як крововилив) лівої півкулі головного мозку; двобічний травматичний злам нижньої щелепи в межах гілки зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, не менше ніж від дії двох травматичних впливів, могли утворитись від ударів руками чи ногами за обставин вказаних потерпілим у справі (можливо в термін, зазначений в ухвалі слідчого судді) та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент отримання (а.с.50-51).

Дослідивши показання потерпілого, свідків, надавши оцінку висновкам судових експертиз, суд прийшов до переконливого висновку, що вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 мало місце за обставин викладених потерпілим у справі.

Встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 винуватість якого є доведеною та останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даних про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
При цьому, суд також враховує ту обставину, що передумовою вчинення злочину обвинуваченим передував конфлікт обвинуваченого та потерпілого, спричинений особистою неприязністю, поєднаний з перебуванням останніх у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого по справі є часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання задоволення позовних вимог потерпілого про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди суд виходить з загальних засад відшкодування заподіяної шкоди в розумінні ст..ст. 1166,1167, 1187 ЦК України та вважає що заподіяна шкода підлягає стягненню з винної особи.

При цьому суд приходить до висновку, що заподіяна та підтверджена доказами матеріальна шкода з урахуванням чаткового добровільного відшкодування становить 184 тисяч 360 гривень та підлягає стягненню з винної особи у повному розмірі. Щодо визначення розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди суд частково приймає доводи позивача в частинні її заподіяння. Вирішуючи питання обґрунтування суми заявлених вимог суд виходить з оцінки негативного наслідку спричиненого злочином бере до уваги дійсні встановленні обставини справи щодо дій обвинуваченого та потерпілого, причинного наслідку та зважаючи на висловленні доводи позивача щодо обгрунтування розміру заявленої шкоди та вважає щодо відшкодування потерпілому моральної шкоди підлягає загальна сума у розмірі 20000тисяч гривень.

Заявлені цивільні позови прокурора Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Радивилівської районної державної адміністрації, в особі Радивилівської районної лікарні, цивільний позов в інтересах держави в особі Національної академії медичних наук, в особі ДУ «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії» Національної академії медичних наук, цивільний позов в інтересах держави, в особі Рівненської міської ради, в особі комунального некомерційного підприємства Центральна міська

лікарня Рівненської міської ради» підлягають до задоволення в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Щодо обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, Обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, часткового визнав вину у скоєному. Обвинувачений по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Судом також взято до уваги доводи, викладенні у досудовій доповіді органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільств. За таких обставин, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, статті відповідно до пред`явленого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 75 КК України з призначенням максимального терміну випробування.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 184360 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 20000 гривень заподіяної моральної немайнової шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь Радивилівської районної лікарні (вул. Садова, 4, м. Радивилів, р/р 2485 в ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017- 2815 (дві тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 02 копійки витрат за перебування потерпілого ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради (вул. М. Карнаухова,25А, м. Рівне, р/р 0002 в ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017 4061 (чотири тисяч шістдесят одну) гривню 04 копійки витрат за перебування потерпілого ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь Державної установи «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії» Національної академії медичних наук (вул. П. Майбороди,32, м. Київ, р/р 6764 в ГУДКСУ м. Києва, МФО 8/20172- 766 (сімсот шістдесят шість) гривень 82 копійки витрат за перебування потерпілого ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду і протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: