Справа № 751/5342/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/657/19
Категорія - ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002506 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

Вироком місцевого суду встановлено, що 08 квітня 2018 року, близько 19.20 год., ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку № 4 по вул. Пугачова у м. Чернігові, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою, не реагуючи на зауваження оточуючих, не бажаючи припиняти свої дії, користуючись перевагою в силі, умисно, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, безпідставно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Відразу після цього, діючи з єдиним умислом, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 безпідставно почав викручувати своєю правою рукою ліву руку ОСОБА_11 , наніс їй один удар правою ногою в ділянку її правого стегна та штовхнув обома руками в ділянку грудей, чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Далі, діючи з єдиним умислом, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 безпідставно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ділянку носа, в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Потім, діючи з єдиним умислом, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 безпідставно наніс ОСОБА_13 один удар кулаком лівої руки в область обличчя, в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та призначити йому покарання у виді обмеження волі, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України. Зазначив, що судом не було взято до уваги, що під час конфлікту він також отримав черепно-мозкову травму, наявність якої підтверджується довідкою з травмопункту Чернігівської міської лікарні №2. Крім того, при призначенні йому покарання суд першої інстанції не взяв до уваги наявність на його утриманні матері, яка є особою похилого віку та має ряд хвороб, потребує постійної допомоги та догляду. До того ж потерпілі у судовому засіданні, хоча і просили не призначати йому покарання у виді штрафу, але не наполягали і на арешті. Відсутні також і цивільні позови з боку потерпілих.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який в суді апеляційної інстанції свою вину фактично не визнав та не розкаявся в скоєному, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; із врахуванням висновку органу пробації та думки потерпілих; дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді арешту, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише при триманні в умовах ізоляції, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи ОСОБА_8 з приводу призначення йому покарання у виді обмеження волі із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст.51 КК України, покарання у виді обмеження волі є більш суворим видом покарання, ніж арешт.

Згідно вимог ст.421 КПК України, погіршення становища обвинуваченого за наслідками апеляційного розгляду кримінального провадження допускається лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

У даному ж випадку про погіршення становища обвинуваченого просить сам ОСОБА_8 , що суперечить вищевказаним нормам кримінального процесуального закону.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, а тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду

м. Чернігова від 27 травня 2019 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4