Справа № 0
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003737 від 24 листопада 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003737 від 24 листопада 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, надійшов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 23.01.2019 року.

В підготовче судове засідання потерпілий та обвинувачений надали угоду про примирення.

Відповідно до вимог КПК України, суд невідкладно переходить до розгляду угоди про примирення.

Згідно з обвинувального акта ОСОБА_5 , перебуваючи в холі першого поверху адімінбудівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, в ході складання щодо нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, - з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, усвідомлюючи, що потерпілий перебуває при виконанні службових обов`язків, нехтуючи прийнятими правилами поведінки в суспільстві, почав висловлюватись нецензурною лайкою та перешкоджав нормальній діяльності правоохоронних органів, нехтуючи їх авторитетом, будучи попередньо повідомленим поліцейським ОСОБА_4 , який перебував у форменому одязі, про припинення протиправних дій, направлених на порушення громадського порядку, застосував фізичне насильство щодо працівника взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , внаслідок чого, здійснюючи опір з нанесенням тілесних ушкоджень, які кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу 23.01.2019 року визначено та 24.01.2019 року передано для розгляду обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні судді ОСОБА_1 .

Потерпілі та обвинувачений в угоді про примирення дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.345 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України, та покладенням обов`язків на них відповідно до ст.76 КК України.

У судовому засіданні сторони угоди підтримали, просять їх затвердити.

Захисник вважає, що угоди підлягають затвердженню.

Прокурор повністю заперечив щодо затвердження умов угоди, та вважає, що така угода не може бути затверджена судом, оскільки потерпілим є працівник правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, у зв`язку з чим наявне посягання на суспільні інтереси, а , вчинений злочин не обмежується посяганням лише на приватні інтереси.

Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілими та обвинуваченим, заслухавши думку сторін, перевіривши відповідність угоди вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до висновку, що в затверджені угод слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Виконуючи вимоги ч.7 ст.474 КПК України, суд встановив, що сторони уклали угоди про примирення, щодо злочину, передбаченого ст.345 КК України, який міститься в розділ XV КК України «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів».

Згідно п.19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 11.12.2015 року N 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XV «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян» Особливої частини КК.

Суд вважає, що умови угод не відповідають інтересам суспільства, оскільки основним безпосереднім об`єктом злочину, за яким пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 - за ч.2 ст.345 КК України, виступають публічні інтереси (зокрема немайнові) нормальна діяльність правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання його працівниками своїх службових обов`язків підривається їх авторитет, а спричинена потерпілому шкода, є лише проявом посягання на основний об`єкт.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

На підставі ст.474 КПК України слід закрити судове провадження у кримінальному провадженні на підставі угоди і відмовити в затвердженні угод про примирення між потерпілими та підозрюваними та продовжити судове провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.314, 315, ст.474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У затверджені угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладеної 30.05.2019 - відмовити.

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1