ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1647/19 Справа № 216/3676/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні Ов залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 , у кримінальному провадженню № №0000831, №0001504, -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:
- 23.11.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року, та остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 24.07.2017 року, зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено: ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 4506,36 грн., а також 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього - 24506,36 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 07.00 годині 13.05.2017 року, знаходячись в під`їзді № 2, будинку АДРЕСА_2 , зайшов на сходову площадку між третім та четвертим поверхами, де шляхом пошкодження замка на металевих дверях, проник до господарського приміщення та таємно викрав велосипед «Трек 3500 D», камеру для велосипеду «Maxxis», сумку для велосипеду «Кронсвіл», та з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5694 грн.
Приблизно о 07.30 годин 22.05.2017 року, ОСОБА_8 знаходячись в під`їзді № 5, будинку № 60 по вул. Українська м. Кривого Рогу, зайшов на сходову площадку між третім та четвертим поверхами, де шляхом підбору ключа відкрив металеві двері та проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав велосипед «TURBO Trike», та з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1280 грн.
Аналогічним чином він 26.05.2017 року, 03.06.2017 року, 06.06.2017 року, 10.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 16.06.2017 року, 22.06.2017 року, 02.07.2017року, 05.07.2017 року, та на початку липня 2017 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_8 повторно, таємно викрав:
- майно ОСОБА_12 на загальну суму 1 117,22 грн.;
- майно ОСОБА_13 на загальну суму 4366,91 грн.;
- майно ОСОБА_14 на суму 2177,68 грн.;
- майно ОСОБА_15 на загальну суму 10806,83 грн.;
- майно ОСОБА_16 на загальну суму 985 грн.;
- майно ОСОБА_17 на загальну суму 3447,45 грн.;
- майно ОСОБА_18 на загальну суму 6285,96 грн.;
- майно ОСОБА_19 на загальну суму 4175 грн.;
- майно ОСОБА_20 на загальну суму 5065 грн.;
- майно ОСОБА_21 на загальну суму 3883,33 грн.;
- майно ОСОБА_9 на загальну суму 4606,36 грн.;
- майно ОСОБА_22 на загальну суму 2065,83 грн.;
- майно ОСОБА_23 на загальну суму 2243,81 грн.
В апеляційній скарзі:
обвинувачений просить вирок змінити в частині призначення покарання змінити, та призначити йому більш м`яке покарання.
Вказує, що він вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі. Просить врахувати, що він є інвалідом другої групи, має тяжкі захворювання. Зазначає, що щиросердно розкаявся у скоєному.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка прохала залишити без задоволення апеляційну скаргу, думки адвоката та обвинуваченого, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та про юридичну кваліфікацію його дій, за ч.3 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, в апеляції не оспорюються, тому в цій частині не перевіряються.
Що стосується доводів обвинуваченого про необхідність пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів зазначає, що згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає у передбаченому законному обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно з вироку, районний суд при призначенні обвинуваченому покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав.
На момент вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочинного діяння,він раніше судимий, офіційно не працевлаштований, заподіяну шкоду не відшкодував, не має утриманців, характеризується задовільно. Були суду відомі і дані щодо стану здоров`я обвинуваченого, та те, що він має інвалідність.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, суд врахував щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, суд визнав рецидив злочину.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим, в тому числі за корисливі злочини, знову скоїв 15 епізодів крадіжок чужого майна, з проникненням в приміщення, що свідчить про стійкий характер його антисоціальної поведінки, та небажання виправлення.
Районним судом призначено покарання ОСОБА_8 , в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, ближче до мінімального розміру, а тому підстав для пом`якшення покарання колегія суддів не знаходить.
Колегія суддів зазначає, що у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було отримано принципу «законності» і воно не було свавільним», та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Перевіркою матеріалів провадження колегією суддів не встановлено суттєвих порушень вимог КПК України, які б слугували підставою для скасування або зміни судового рішення.
Отже апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок як законний слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 , - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4