Єдиний унікальний № 513/151/17
Провадження № 1-кп/500/359/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

27 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

У колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законні представники обвинувачених ОСОБА_12 ,, ОСОБА_13 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.м.т. Сарата Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2019 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2019 року, відповідно також цією ж ухвалою відносно ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 08 вересня 2019 року.

Прокурором надані до суду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, та є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть вчинити інші правопорушення та продовжити злочинну діяльність, про що свідчить те, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні ряду умисних злочинів.

Також прокурором надане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 2 місяці.

Так, відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2019 р. з метою запобігти спробам переховатися від суду відносно ОСОБА_8 було встановлено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 квітня 2019 року із забороною йому залишати житло та із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч. 6 ст. 181 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під домашнім арештом, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники заперечували проти клопотання та просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захисник не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свободу, беручи до уваги те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обирався на стадії досудового розслідування, тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що не перевищує шістдесят днів.

Також, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_8 , а також того, що прокурор довів усі обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту із забороню залишати місце проживання, строком на два місяці із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 24 жовтня 2019 року.

Клопотання прокурора стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 24 жовтня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з 18:00 до 09:00 години наступної доби.

а також із зобов`язанням ОСОБА_8 з`являтися до суду за першою вимогою та не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу припиняє свою дію відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 24 жовтня 2019 року.
Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22, начальнику Саратського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та їх захисникам до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Суддя

Суддя