ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-кп/807/1279/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула 20 листопада 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого та продовжити його строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами застосування запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 2 січня 2020 року. Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого злочину, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що необґрунтоване обвинувачення стосовно нього побудовано на брехні потерпілих. Вказує, що має стійкі соціальні зв`язки, а саме реєстрацію, не офіційну роботу, дохід, на його утриманні знаходиться матір похилого віку. Крім того, стан його здоров`я погіршився в умовах ізоляції, а медичне обслуговування відсутнє. Просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності ОСОБА_8 , що відповідає вимогам ч.4 ст. 404, ч.4 ст. 405 КПК України, оскільки апелянт був належним чином повідомлений, клопотань про особисту участь у судовому засіданні не подавав, а апеляційна скарга не стосується питань погіршення правового становища обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, крім особливої тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відсутність стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи, негативну характеристику за місцем проживання, в минулому наявність судимостей (за ч.ч.1,3 ст.296 КК України), що свідчить про високу імовірність порушення умов та ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, доказів щодо позитивної репутації та майнового стану обвинуваченого суду не надано, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

З огляду на беззаперечні відомості щодо попередніх притягнень ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, особливої тяжкості вчиненого, очікуваного покарання, поряд із відсутністю даних про усталені, міцні соціальні зв`язки, судова колегія знаходить ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування доведеними.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого є безпідставними.

За умов сукупності обставин щодо наявності ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, відомостей стосовно особи обвинуваченого, обрання ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є невиправданим.

Твердження апелянта щодо погіршення стану здоров`я апеляційна інстанція не бере до уваги, оскільки об`єктивних даних про неможливість утримання обвинуваченого у умовах слідчого ізолятору через стан здоров`я матеріали провадження не містять.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених підстав є неспроможними.

На думку судової колегія, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та відсутність процесуальної необхідності застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2019, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4