В И Р О К
Іменем України
21.11.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 21.01.2019 року, по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Близько 21 години 00 хвилин 19.01.2019 року ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 перебували в АДРЕСА_3 , поруч магазину "Мрія". У той час до приміщення вказаного магазину з питанням до них, чому вони тут стоять, зайшов ОСОБА_7 . Невдовзі, виходячи з магазину, ОСОБА_7 знову їх запитав, чому вони ще тут стоять, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок, не зважаючи на правила та норми поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських мотивів, із особливою зухвалістю почали наносити удари останньому. ОСОБА_10 завдав ОСОБА_7 удар кулаком в ділянку лівого ока, після чого удвох з ОСОБА_9 вони нанесли ще кілька ударів по тілу ОСОБА_7 . Внаслідок цього потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та припухлостей м`яких тканин на голові, два розповсюджених синця з численними саднами на спині, а також синець на правому гомілково-ступеневому суглобі, які належать до легких тілесних ушкоджень. Надалі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.
Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.
Вказані дії ОСОБА_10 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.
До початку підготовчого провадження потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов із вимогами стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 765,20 грн. майнової шкоди, та 25000 грн. моральної шкоди, а також стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 25000 грн. моральної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що близько 9 години вечора 19.01.2019 року він разом із своїм товаришем ОСОБА_9 стояли ліворуч від входу до магазину "Мрія", що розташований по вул. Соборній, 11, в м.Жмеринка. У той час до магазину підійшов ОСОБА_7 та запитав, чого вони тут стоять, на що вони ще посунулись вбік від входу, а потерпілий зайшов у магазин. Місця свого перебування з ОСОБА_9 не залишали, очікуючи реакції ОСОБА_7 , коли той повертатиметься назад, очікуючи вибачень від нього, хоча він поводився неагресивно. Останній, виходячи з магазину, повторив запитання, чого вони тут стоять, після чого відштовхнув його руками у груди. У відповідь на це він кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 удар у ліве око. Не пам`ятає, щоб він охоплював потерпілого руками. У бійці, що розпочалася, він завдав потерпілому до трьох ударів рукою в обличчя та по тулубу. Також удари ОСОБА_7 наносив ОСОБА_9 , а від удара останнього ногою по нозі потерпілого ОСОБА_7 впав на землю. Після цього з магазину вийшли продавці та бійку було припинено. ОСОБА_7 самостійно підвівся та пішов додому. Згодом він з ОСОБА_9 зустрічалися з потерпілим, просили у нього пробачення. З тяжкістю спричинених потерпілому тілесних ушкоджень згідно висновку експерта погодився. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Цивільний позов визнав частково, висловивши згоду відшкодувати потерпілому моральну шкоду в сумі 10000 грн. Зазначив, що в теперішній час ним відшкодовано потерпілому 5000 грн. завданих збитків.
Обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, надавши аналогічні пояснення. Зауважив також, що виходячи з магазину ОСОБА_7 висловився щодо них нецензурною лайкою, наголосивши на їх молодий вік, що викликало у нього обурення. Визнав завдання ним удару ногою по нозі потерпілому, внаслідок чого останній падав на землю обличчям донизу. Необхідність завданих ним потерпілому після його падіння ударів по спині пояснити не здатен, так як всі дії чинив зопалу. Своє поводження щодо потерпілого вважає неправомірним, шкодує про свої дії. Щиро розкаявся у вчиненому, просив не карати його суворо. Вимоги цивільного позову визнав частково, не заперечуючи відшкодувати заявлену майнову шкоду та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Просив врахувати, що ним добровільно відшкодовано ОСОБА_7 5000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Близько 21 години 19.01.2019 року він за покупками підійшов до магазину "Мрія", що навпроти його будинку. Обвинувачені удвох стояли перед входом до магазину, перегороджуючи прохід. Він звернувся до них із словами: "Молодь, лижню!", після чого останні відійшли убік та він зміг увійти до приміщення магазину, де придбав потрібні товари. Виходячи з магазину, відкрив вхідні двері та вийшов назовні, де одразу отримав поспіль два удари кулаком в обличчя та один удар по тулубу. Першого удару йому завдав ОСОБА_9 , який розташовувався праворуч, ОСОБА_10 стояв навпроти нього і наніс другий удар. Він шагнув вперед та розвернувся до магазину, натомість ОСОБА_10 збоку охопив його руками, обмежуючи можливість чинити опір їх нападу, а ОСОБА_9 продовжував його бити. Йому вдалося вирватись із захвату, після чого обвинувачені стали наносити йому удари удвох. Від удару ОСОБА_9 по гомілці він впав на землю, а обвинувачені продовжили завдавати йому удари по тулубу. У цей час з магазину вийшли продавці, після чого його побиття припинилось. Він підвівся та пішов додому, де зателефонував до поліції та повідомив про ці події. Уточнив, що за рік до цього у нього стався перелом п`яти ноги, удар по якій завдав ОСОБА_9 , і попередньо він проходив курс реабілітації після проведеної операції з приводу вказаного перелому, та курс реабілітації закінчено ще не було. Внаслідок вказаного удару ОСОБА_9 лопнула фіксуюча шпиця, що була йому вставлена для лікування перелому п`яти. За наслідком цього шпиця прийшла у непридатність, що потребує проведення повторної операції для її заміни на іншу. Із висновком судово-медичної експертизи стосовно ступеня тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень погодився. Заявлені вимоги цивільного позову підтримав у повному обсязі. Пояснив, що відшкодування майнової шкоди в сумі 765,20 грн. пов`язане з витратами на лікування ушкодження гомілково-ступеневого суглобу внаслідок завданого ОСОБА_9 удару по нозі. Моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі по 25000 грн. з кожного із обвинувачених, обгрунтував сильним фізичним болем, який він відчував під час нападу та психологічними переживаннями, пов`язаними серед іншого з тимчасовою втратою працездатності, додатковим ушкодженням ноги та слідами побоїв на обличчі, що викликали зміни у звичному способі його життя, із зниженням власного престижу та ділової репутації через неможливість певний час вільно спілкуватись з іншими людьми та неспроможність заробляти кошти для прожиття. Остаточно щодо суворості призначення обвинуваченим покарання висловився на розсуд суду. Підтвердив добровільне відшкодування шкоди наразі йому в сумі по 5000 грн. кожним із обвинувачених.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачені не мають будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміють суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ними та іншими учасниками провадження визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.296 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення вказаних протиправних дій групою осіб.
Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто хуліганство, за що останній підлягає кримінальній відповідальності за ч.2 ст.296 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення вказаних протиправних дій групою осіб.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також враховує думку потерпілого.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 на час вчинення ним кримінального правопорушення мав повнолітній вік (а.с.105), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.106); за місцем проживання він характеризується загалом позитивно (а.с.110); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебував (а.с.108,109).
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину слід віднести до таких, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді від 04.07.2019 року, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_9 та середній ризик небезпеки для суспільства, визначено можливим перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, а виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду органу пробації. Також зауважено доцільність покладення на винну особу обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації (а.с.79-81).
Відтак з урахуванням встановлення в ході судового розгляду обставин, що пом`якшують покарання, водночас за невстановлення обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_11 , який наразі характеризується позитивно та до кримінальної відповідальності притягується вперше, судом визначається необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових правопорушень призначення ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, визнаючи недостатнім застосування покарання у виді обмеження волі. Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, та з урахуванням позитивних відомостей щодо особи ОСОБА_11 , враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також з огляду на позицію потерпілого, який не вимагав суворого покарання, та висновки досудової доповіді, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_10 на час вчинення ним кримінального правопорушення також був повнолітньою особою (а.с.99), раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався (а.с.100); за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.104); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебував (а.с.101,102).
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину слід віднести до таких, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , в ході судового розляду не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді від 04.07.2019 року, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_10 та середній ризик небезпеки для суспільства, визначено можливим перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, а виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду органу пробації. Також зауважено доцільність покладення на винну особу обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації (а.с.83-85).
Тому з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, за невстановлення обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_10 , який наразі характеризується позитивно та до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, судом визначається необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових правопорушень призначення ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, визнаючи недостатнім застосування покарання у виді обмеження волі. Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, та з урахуванням позитивних відомостей щодо особи ОСОБА_10 , враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також з огляду на позицію потерпілого, який не вимагав суворого покарання, та висновки досудової доповіді, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без відбування покарання шляхом його звільнення від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , суд доходить висновку, що в частині вимог відшкодування майнової шкоди в сумі 765,20 грн. він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він є обгрунтованим, доводиться належними та допустимими доказами щодо понесених витрат на лікування (а.с.33-36), а також визнаний цивільним відповідачем ОСОБА_11 , індивідуально до якого висунуто вимоги відшкодування майнових збитків. Натомість в частині вимог відшкодування моральної шкоди позов необхідно задоволити в межах його визнання обвинуваченими, а також з урахуванням здійснення ними часткового відшкодування спричинених збитків. Так, суд визнає безпідставними доводи цивільного позивача стосовно втрат немайнового характеру внаслідок зниження його особистого престижу та ділової репутації через неможливість спілкування з іншими людьми внаслідок спотворення обличчя, що містило сліди побиття, та неспроможність у зв`язку з цим отримувати дохід, оскільки суду належно не доведено значного обсягу та суттєвої тривалості вказаних слідів на обличчі потерпілого, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи за змістом обвинувачення ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень визначений як легкі тілесні ушкодження, та не визначено їх такими, що становили щонайменше короткочасний розлад здоров`я чи незначну втрату працездатності. Також суду не представлено жодних підтверджень про широке поширення або значний суспільний резонанс відомостей щодо приниження обвинуваченими честі і гідності потерпілого ОСОБА_7 , а тому в частині вимог немайнового характеру суд визначає цивільний позов задоволити частково та стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь потерпілого 10000 грн. моральної шкоди, враховуючи спільний характер протиправних дій обох обвинувачених при вчиненні даного злочину, що не передбачає розмежування їх цивільної відповідальності стосовно даного виду шкоди, а також враховуючи добровільне здійснення відшкодуванння кожним з них по 5000 грн. потерпілому ОСОБА_7 . З огляду на часткове задоволення цивільного позову, пропорційному стягненню на користь потерпілого підлягають понесені витрати на професійну правничу допомогу (а.с.39) в розмірі по 1000 грн. з кожного обвинуваченого.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Клопотань про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 127, 128, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_9 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_10 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 765 гривень 20 копійок майнової шкоди.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 10000 гривень моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 з кожного по 1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1