Справа № 206/4333/19
Провадження № 1-в/206/326/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення та клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулися з клопотанням адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення та засуджений ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, які обґрунтували, тим що в Ігренському виправному центрі №133 відбуває покарання ОСОБА_6 , якого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року було засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. 3 серпня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 було замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі, на підставі ст.82 КК України. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року засудженому зараховано у строк покарання його перебування під вартою до прибуття у виправний центр з 03.08.2018 року по 03.09.2018 року, згідно ч.1, п.1, п.п. «б» ст.72 КК України. ОСОБА_6 ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року зараховано один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з дати винесення даного вироку до набрання ним законної сили, тобто з 24 травня по 23 червня 2016 року, згідно ч.5 ст.72 КК України.
Отже, на даний час ОСОБА_6 фактично відбув вже більше 2/3 призначеного покарання. Під час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується позитивно, добре ставиться до праці та має заохочення, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, у відношенні до засуджених неконфліктний, дотримується правомірних та вічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації, вину у скоєному кримінальному правопорушенні усвідомив та кається
На підставі вищевикладеного просять суд звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково.
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вищезазначені клопотання.
Представник ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити вищезазначені клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та його захисника, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст.81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 24.05.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 має одне заохочення (у липні 2019 року) та одне стягнення яке знято у встановленому порядку, характеризується позитивно.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки, лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 22.03.2020 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, об`єктивних даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення суду не представлено, крім того сама по собі наявність заохочення у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення та клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 (семи) днів до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1