Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4111/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2019 року задоволено клопотання начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія № 71» та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 ..

Суд дійшов висновку, що подання начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія № 71» є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Вважає, що суд при вирішенні питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення самоусунувся від з`ясування обставин справи та зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Вказує, що судом не надано належної оцінки тому факту, що висновки, викладені у клопотанні адміністрації Коростенської ВК №71 про умовно- дострокове звільнення ОСОБА_7 та в характеристиці на останнього не відповідають фактичним даним про поведінку засудженого та його ставленні до вчиненого злочину

Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 , за час відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання. Крім того, зазначені адміністрацією державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» доводи про те, що він вину в скоєному злочині визнав повністю та проявляє каяття з приводу вчиненого не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження у суді першої та апеляційних інстанцій своєї провини не визнавав.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, заперечення засудженого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ст. 372 КПК України в ухвалі суду повинно бути зазначено встановлені судом обставин із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Частиною 2 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд має ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину та додержання засудженим вимог режиму за час відбування ним покарання.

Однак, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу щодо задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 вказаних вимог Закону не дотримався.

Так, в мотивувальній частині ухвали суд не навів жодних мотивів чому він прийшов до переконання про виправлення ОСОБА_7 та чому він заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а лише обмежився зазначенням змісту ст. 81 КК України.

На думку колегії суддів, поза увагою суду залишились ті обставини, що ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Коростенська виправна колонія № 71» лише з 23.06.2018 року, згідно рішення комісії колонії від 11.07.2018 року звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_9 було визнано передчасним, оскільки за час відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму.

Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі до нього раніше вже застосовувались пільга, передбачена ст. 81 КК України, однак він на шлях виправлення не ставав, а скоював більш тяжчі злочини з посяганням на життя та здоров`я особи.

Крім того, як вбачається з вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, а також пояснень засудженого ОСОБА_7 , в суді апеляційної інстанції він вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, каяття не виявляв, а вважає себе незаконно засудженим, що на думку колегії суддів свідчить про передчасність та не переконливість висновків суду про те, що засуджений довів своє виправлення.

За таких обставин, а також з врахуванням доводів прокурора про необхідність скасування ухвали суду з призначенням нового судового розгляду, ухвала суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Суду першої інстанції слід ретельно перевірити обґрунтованість клопотання адміністрації установи та спостережної комісії та з`ясувати чи дійсно ОСОБА_7 довів своє виправлення чи лише намагався створити таку видимість, коли надійшов час для застосування пільги визначеної ст. 81 КК України та в залежності від цього прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: