Справа № 611/710/19
Провадження № 1-кп/611/78/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого двірником ЗОШ I - III ступенів № 105 Харківської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 289 ч. 1 КК України, за таких обставин.

30 червня 2019 року близько 03 години 30 хвилин ОСОБА_4 , здійснюючи поїздку на приватному таксі, знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , бежевого кольору під керуванням ОСОБА_5 . На перехресті вулиці Соборна та вулиці О.Навродського у м. Барвінковому Харківської області ОСОБА_5 зупинив автомобіль і вийшов з нього, тимчасово залишивши автомобіль без нагляду. У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем.

Реалізуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, користуючись тим, що потерпілий не спостерігає за його діями, а інших осіб поблизу немає, ОСОБА_4 пересів з заднього пасажирського сидіння на сидіння водія, за допомогою ключа запалювання, який знаходився у замку запалювання, запустив двигун автомобіля і поїхав по вулиці Соборна у бік вулиці Центральна у м. Барвінковому Харківської області.

Таким чином ОСОБА_4 заволодів транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , бежевого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_6 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_5 , протиправно вилучивши автомобіль всупереч волі власника.

В подальшому, проїжджаючи поблизу відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» на перехресті вулиці Першотравневої та вулиці Центральної м. Барвінковому Харківської області, ОСОБА_4 на викраденому транспортному засобі був затриманий працівниками поліції.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 289 ч. 1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, проживає з дружиною, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи - добре, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, те, що він раніше не судимий, добре характеризується за місцем роботи.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 289 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист

прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування ним покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 рік, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, і покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, необхідних і достатніх для його виправлення і попередження нових злочинів.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1884 грн. 12 коп.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 289 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею - обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, необхідні і достатні для його виправлення і попередження нових злочинів.

Речовий доказ у провадженні автомобіль ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1