І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2019 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.
06.10.2019 року о 19 год. 00 хв. у м. Одеса, в Приморському районі, по вул. М. Арнаутська, з боку вул. Осіпова в напрямку вул. Кантана здійснював рух автомобіль «MAZDA 3», р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який напроти буд. № 34 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вул. М. Арнаутська зправа на ліво за ходом руху автомобіля по нерегульованому пішоходному переходу.
За вказаним фактом дорожньо транспортної пригоди 07.10.2019 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди оглянутий транспортний засіб автомобіль «MAZDA 3», р/н НОМЕР_1 , який 06.10.2019 за результатами огляду був вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів №6 ГУНП в Одеській області МВС України за адресою: місто Одеса, вулиця Аеропортівська, 29 А.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «MAZDA 3», р/н НОМЕР_1 вилучений під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди є доказом злочину.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без його вилучення існує реальна загроза зміни або знищення слідової інформації, яка наявна на теперішній час на транспортному засобу, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Беручи до уваги те, що вищевказаний автомобіль «MAZDA 3», р/н НОМЕР_1 , по матеріалам досудового розслідування є речовим доказом і в процесі досудового слідства необхідно провести автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно трасологічну експертизу, а також беручи до уваги те, що в ході досудового слідства можуть бути заявлені цивільні позови про відшкодування заподіяного в результаті ДТП морального і матеріального збитку з метою забезпечення цивільного позову є необхідність в накладенні арешту.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотанні майно.
Слідчий, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляду клопотання про арешт майна за його відсутності. Окрім цього, слідчий вказав що ним були здійсненні спроби сповіщення власника автомобілю, проте гр. ОСОБА_4 перебуває за кордоном.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та проведення експертних досліджень, а тому задля недопущення проведення ремонтних робіт, знищення, спотворення вказаних доказів, є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.
Копії ухвали слідчого судді надати старшому слідчому СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 для надання до Регіонального центру МВС України в Одеській області (м.Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

14.11.2019