УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року

м. Київ
справа № 743/1378/13-к

провадження № 51-1756ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року,
встановив:
За вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, що є його власністю.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 .
Київський апеляційний суд ухвалою від 31 січня 2019 року змінив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Виключив з мотивувальної частини вироку посилання суду, як на докази, на показання підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на досудовому слідстві, на показання потерпілого ОСОБА_7 в частині пояснень підозрюваного ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту 04 липня 2013 року. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись з постановленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями, захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Верховний Суд ухвалою від 10 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 повторно звернулася з касаційною скаргою, однак не усунула недоліків, указаних в ухвалі касаційного суду від 10 травня 2019 року та знову не дотрималася вимог ст. 427 КПК.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції, захисник ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо її підзахисного змінений, так і не конкретизувала, яких саме порушень допустився апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у апеляційному порядку. Зокрема, захисник не зазначила у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

При цьому захисник так і не навела доводів на обґрунтування незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.
Разом з тим, при повторному зверненні до касаційного суду, захисник знову посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з наданою судами оцінкою доказам що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3