Справа № 373/2274/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 0000727 від 12.11.2018 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.11.2018 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поблизу магазина «Каприз» по вул. Сікорського, 14 в м. Переяслав-Хмельницький, під час супротиву законним вимогам інспектора СРПП №3 Переяслав Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, маючи умисел, направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, бажаючи їх настання, умисно наніс лейтенанту поліції ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по обличчю в область лівого ока, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у виді забійної рани лівої виличної ділянки, синця на нижній повіці лівого ока, крововиливу в склеральну оболонку лівого ока, які згідно висновку експерта №3133 від 29.11.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 345 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження на стадії з`ясування обставин справи обвинувачений та потерпілий уклали угоду про примирення та просили суд затвердити її.

Відповідно до ч.4 ст. 474 КПК України, суд з врахуванням думки прокурора та інших учасників справи зупинив проведення подальших процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 (кожен окремо) підтвердили добровільність укладання угоди про примирення та присутність при цьому адвоката ОСОБА_5 з моменту ініціювання угоди обвинуваченим.

За змістом угоди ОСОБА_4 визнав всі фактичні обставини вчиненого ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому злочині, що додатково підтвердив в судовому засіданні.

Розглядаючи питання затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

За правилами ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України є злочином середньої тяжкості.

За умовами угоди сторони визначили покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України та визначили його у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є більш м`яким видом покаранням ніж передбачено відповідною нормою кримінального закону.

При цьому, сторони угоди послались на такі обставини як: щире каяття обвинуваченого; добровільне відшкодування потерпілому збитків, завданих злочином; наявність в обвинуваченого сім`ї та двох малолітніх дітей; усвідомлення ним негативних наслідків свого діяння; відсутність судимостей.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України та встановив, що зміст наданої суду угоди про примирення відповідає вимогам кримінального закону; викладені в ній обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, формулювання обвинувачення є такими як і в пред`явленому прокурором обвинуваченні; кваліфікація кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є правильною; умови угоди, в тому числі в частині покарання, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; узгоджене сторонами покарання може бути реально відбуте обвинуваченим, виключень для його застосування немає; підстав вважати, що укладання угоди не було добровільним також немає; фактичні обставини вчинення злочину судом перевірені та є достатніми для визнання винуватості; зобов`язань за угодою після її затвердження судом сторони не передбачили, що не суперечить вимогам закону.

Перед затвердженням угоди судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч.5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені в ч.1 ст. 473, ст. 476 КПК України, а також характер та суть обвинувачення, в якому він визнав себе винним.

Скористатись своїм правом на судовий розгляд в загальному порядку обвинувачений не бажає та погоджується з видом та мірою покарання, визначеною в угоді.

Враховуючи зміст угоди та визнання обвинуваченим всіх фактичні обставини вчиненого ним злочину та беззастережне визнання своєї вини, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України.
Вирішуючи питання призначення узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд виходить з наступного.

З оглянутої судом вимоги про судимості, вбачається що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до довідок Переяслав-Хмельницької ЦРЛ обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

ОСОБА_4 має двох дітей: ОСОБА_7 , 2004 р.н. та ОСОБА_8 , 2008 р.н., що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

В суді обвинувачений щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим та запевнив суд про недопущення в подальшому порушень закону та правопорядку.

Потерпілий повідомив суд, що вони примирились з обвинуваченим, останній добровільно відшкодував йому шкоду у грошовому виразі в повному обсязі.

Таким чином існує кілька обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують відповідальність винного: щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди, що з врахуванням особи винного істотно знижує ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину та з огляду на середню ступінь тяжкості злочину, дає підстави для застосування ст. 69 КК України, а саме: при призначенні покарання перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в ч.2 ст. 345 КК України штрафу.

Отже, суд дійшов висновку про можливість затвердити угоду про примирення з ухваленням вироку та призначити винному узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався.

Витрати на залучення експерта та речові докази - відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 468, 469, 471, 473- 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.06.2019 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000727.

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот пятдесят гривень).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з урахуванням положень ч.3 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1