Справа № 471/469/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , внесене до суду в рамках кримінального провадження № 0000144 від 23 травня 2019 року, про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прибузьке Жовтневого району районного Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Прокурор вніс до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України, в обґрунтування якого посилався на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

Так, 03 травня 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на водоймищі, розташованому на околиці с. Мостове Братського району Миколаївської області, знайшов поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились 54 штуки 5,6 мм спортивно мисливських гвинтівкових патрони кільцевого запалення, що виготовлені промисловим способом та є придатними для стрільби, після чого, діючи умисно, з метою незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, взяв знайдений пакет з бойовими припасами до рук та відніс їх до свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де зберігав у період часу з 03 травня 2019 року по 22 травня 2019 року без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Однак 22 травня 2019 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції знайдені ним бойові припаси, а 25 червня 2019 року надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав внесене ним клопотання та просив його задовольнити з підстав, що викладені в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні показав суду, що дійсно, в травні 2019 року, точної дати не пам`ятає, він випасав корів поблизу ставка, який розташований біля с. Мостове Братського району Миколаївської області.

Поряд із ставком знаходяться насадження дерев, біля якого на землі він знайшов поліетиленовий пакет білого кольору з червоним малюнком. Піднявши пакет, він побачив, що в ньому знаходяться патрони. Сховавши знахідку в насадженнях, ввечері того ж дня, коли випас корів, він забрав її додому та зберігав в гаражі.

Проте, невдовзі він поїхав до своєї сестри в с. Вараварівку, де допомагав їй будувати паркан і пробув там приблизно десть днів. Повернувшись, додому, він вирішив добровільно видати знайдені патрони, так як розумів, що їх зберігання є протиправним.

Встановлені вході досудового розслідування обставини та кваліфікацію своїх дій не оспорював і просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

У свою чергу, суд, заслухавши сторони, перевіривши доводи заявленого прокурором клопотання та його обґрунтованість, виходив з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення та кваліфікації його дій.

На підтвердження обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, прокурор надав суду :

-протокол огляду предметів від 22 травня 2019 року, із якого слідує, що ОСОБА_4 добровільно видав 54 патрони калібру 5, 6 мм, які оглянуто, вилучено та упаковано в сейф пакет ЕХР №0170341;

-висновок експерта № 255 від 19 червня 2019 року, із якого слідує, надані на експертизу 54 предмети, зовні схожі на патрони, є боєприпасами, а саме : 5,6 мм. спортивно - мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення, виготовлені промисловим способом та можуть використовуватись для стрільби із стрілецької вогнепальної зброї та з переробленої вогнепальної зброї або ж виготовленої саморобним способом відповідного калібру;

-довідку Братського ВП ГУНП в Миколаївській області № 3868 від 26 червня 2019 року, згідно якої ОСОБА_4 на обліку дозвільної системи Братського ВП ГУНП в Миколаївській області як власник мисливської вогнепальної зброї не перебуває.

Здійснюючи перевірку кваліфікації дій ОСОБА_4 суд виходив із такого.

Відповідно до п. 2.6. Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України 21 серпня 1998 року № 622, видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування (додаток 40).

Отже, вказаним нормативно - правовим актом передбачено отримання громадянами дозволу на придбання, зберігання та носіння зброї.

Водночас, норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України .

Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 31 травня 2018 року у справі № 127/27182/15-к.

При цьому, під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо ( п.п.11,12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від № 3 від 26.04.2002 року).

Тому у контексті вищевикладеного, оцінивши в сукупності надані стороною обвинувачення докази та показання підозрюваного, з огляду на встановлені фактичні обставини справи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України і кваліфікація якого дій органом досудового розслідування є правильною.

Водночас, згідно ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За нормою ч.3 ст. 263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у пункті 28 своєї постанови «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження із зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 року роз`яснив, що під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч. 3 ст. 263 КК є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі

зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Перевіряючи обставини добровільності здачі ОСОБА_4 знайдених ним боєприпасів, як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, суд ураховує його показання, які є чіткими та послідовними, і логічними а також узгоджуються з протоколом огляду предметів від 22 травня 2019 року.

Окрім цього, в матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_4 на ім`я начальника Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про добровільну здачу бойових припасів від 22 травня 2019 року.

Отже, суд установив усі наявні передумови, передбачені ч.3 ст. 263 КК України, за яких вказана правова норма має змогу бути застосована, позаяк, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, проте, добровільно здав органу Національної поліції бойові припаси.

А тому, на підставі п.2 ч.3 ст. 314 КПК України вправі вправі прийняти рішення про закриття кримінального провадження, у тому числі, й за наявності підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що у даному провадженні є дійними підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України, оскільки прокурором доведено факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, його дії кваліфіковано правильно, факт добровільної здачі знайдених бойових припасів підтвердився в судовому засіданні, позаяк, ОСОБА_4 міг і мав можливість зберігати у себе бойові припаси, однак, передав їх органу поліції за власним бажанням, то слід дійти висновку про те, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

А як наслідок, ОСОБА_4 належить звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 263 КК України на підставі ч.3 ст. 263 того ж Кодексу, а кримінальне провадження - закрити.

Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правила, передбаченого п.3 ч.9 ст. 100 КПК України.

При цьому суд не убачає підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення експертизи у розмірі 628,04 грн., оскільки кримінальним процесуальним законом не передбачено стягнення процесуальних витрат при звільненні від кримінальної відповідальності.

Тому з цих мотивів, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369 - 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України на підставі ч.3 ст. 263 того ж Кодексу.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року за № 0000144 - закрити.

Речові докази 48 (сорок вісім ) бойових припасів, 6 ( шість) штук стріляних гільз, які містяться у спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 3613858 і знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївської області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1