ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси колегією суддіву складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0005068 від 17 листопада 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, без місця реєстрації та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинувачуваної у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бичок, Григоріопольського району, Р.Молдови, росіянина, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без постійного місця проживання, раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

16.11.2016 року, в невстановлений час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заздалегідь домовилися з особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), про розбійний напад, на ОСОБА_11 , поєднаний з проникненням у житло, належне останньому, з метою заволодіння чужим майном, що розташоване, в квартирі АДРЕСА_2 . Вказані особи заздалегідь розподілили між собою ролі та розробили план вчинення злочину, згідно якого 17.11.2016 приблизно 03 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , у співучасті з особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), повинні проникнути до вищевказаної квартири та здійснити розбійний напад, тоді як ОСОБА_5 , що заздалегідь знайома з ОСОБА_11 , буде знаходитись в квартирі останнього, де відчинить вхідні двері та подасть тим самим сигнал, що надасть ОСОБА_6 , та особі (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), можливість вільного доступу до приміщення зазначеної квартири, проникнувши куди, останні повинні будуть, застосувати насильство, у відношенні ОСОБА_11 , що є небезпечним для його життя та здоров`я, яке буде виражатися, в нанесенні йому ударів руками та ногами, по його голові та тулубу, чим буде подавлено його бажання, до вчинення опору, та позбавить останнього можливості, покликати на допомогу мешканців будинку, що проживають по сусідству, з метою уникнення можливості бути опізнаними.

В подальшому, 17.11.2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , заздалегідь домовившись, з особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), та знаходячись, на 3-му поверсі парадної будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 , вказала на двері квартири, своїм співучасникам, а після цього, постукала до квартири АДРЕСА_4 , одночасно, з цим, ОСОБА_6 разом, з особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), піднялися на 4-й поверх зазначеного будинку, щоб не бути поміченими особою, що відчинить двері вказаної квартири.

Після цього, як двері зазначеної квартири, були відчинені ОСОБА_11 , то ОСОБА_5 переступивши поріг квартири, увійшла до неї, та власник квартири, зачинив за нею двері.

Далі, коли ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), почули оберти дверного замка, дверей квартири, які їм, відчинила ОСОБА_5 , то останні почекавши декілька хвилин, спустилися на третій поверх, до дверей квартири ОСОБА_11 , та відчинивши їх, увійшли до прихожої даної квартири, де були поміченими ОСОБА_11 , на якого вказала ОСОБА_5 , яка знаходилася в даній квартирі, як на її власника.

Після цього, ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) усвідомлюючи, що вони були поміченими ОСОБА_11 , та те, що останній в даний момент може скористатися тим що відчинені двері квартири, та він може покликати на допомогу мешканців будинку, що проживають по сусідству, останні підбігли до ОСОБА_11 , та штовхнувши його в тулуб, повалили його на підлогу, та стали наносити йому удари руками та ногами, по обличчю та тулубу, в результаті чого, у останнього, від отриманих кількісних ударів, почалося помутніння свідомості, в результаті чого він був позбавлений можливості чинити опір та можливості покликати на допомогу, мешканців будинку, що проживають по сусідству з ним.

Після цього, особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) утримуючи ОСОБА_11 , потягнула його за руки, до спальної кімнати, в дверному проймі якої весь час знаходилася ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 в цей час прикрив за собою та особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), вхідні двері квартири, та одразу після цього, попрямував до спальної кімнати, де в цей час, особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) використовуючи ніж, знайдену нею в квартирі, в якості предмету залякування, якою почала намагатися, виколоти праве око ОСОБА_11 , з метою отримання, від нього відомостей, про те, де можуть знаходитися, в його квартирі гроші, чи цінні предмети.

Не отримавши відповідних відомостей, від ОСОБА_11 , про можливе знаходження, в квартирі грошей чи цінних предметів, зловмисники залишили останнього, та стали збирати речі по квартирі, що попадали їм під руки, а саме обвинувачений ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), зносили в коридор речі якими вони бажали заволодіти, а ОСОБА_5 в коридорі складала вказані речі в сумки.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа-101» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , та мобільним телефоном «Сексір» IMEI НОМЕР_3 , кухонною витяжкою, електроінструментом для свердління, шліфувальною - полірувальною машинкою, набором викруток та продуктами харчування.

При цьому, коли ОСОБА_11 намагався чинити опір чи покликати на допомогу, йому наносили удари руками по обличчю та тулубу, та погрожували що вб`ють, якщо він не перестане кликати на допомогу.

Далі, особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), з метою отримання, від потерпілого відомостей, про те, де ще можуть знаходитися, в його квартирі гроші, чи цінні предмети, взявши в руки керн, який знайшов в кімнаті, та наніс ним ушкодження правого ока ОСОБА_11 .
В цей момент ОСОБА_6 знаходився в кімнаті де це все відбувалося та не намагався зупинити особу (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), а навпаки, після того як потерпілому було пошкоджено око, та той намагаючись зберегти своє життя та здоров`я спробував вчергове чинити опір діям особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_6 з метою позбавлення потерпілого такої можливості почав наносити останньому удари по обличчю та тулубу. При цьому, ОСОБА_5 яка складала майно потерпілого в сумки, та знала що відбувається, так як періодично заходила до кімнати, не перешкоджала діям ОСОБА_6 та особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), а навпаки обвинувачені діяли узгоджено і послідовно з метою досягнення єдиного спільного умислу - заволодіння майном ОСОБА_6 .

Після того як ОСОБА_11 пошкодили око, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), приблизно ще 30 хвилин перебували в квартирі потерпілого ОСОБА_11 , де продовжували збирати речі ОСОБА_11 та при його спробах чинити опір, ще декілька разів його били.
Далі, з місця скоєння злочину зникли з вилученим майном, що надало їм реальну можливість розпоряджатися та користуватися ним, тим самим спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 5 000 гривень.

Згідно висновку експерта № 3530 від 07.12.2016 ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження 17.11.2016 у вигляді: проникаюче склеральне поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око, що відноситься к критерії - тяжких тілесних ушкоджень з розладом здоров`я поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менш 33 %); підвивих 2, 3, 4 зубів нижньої щелепи справа, забій голови як кожне окремо, та к і в сукупності мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, що відноситься к критерії - легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнала, та пояснила, що 16.11.2016 року вона прийшла в гості до подруги, яка більше року знімала кімнату в квартирі АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий ОСОБА_11 . Перед тим, як приїхати в гості, вона зателефонувала подрузі, та їй сказала що вона їде з роботи та скоро буде.
Коли вона приїхала, приблизно о 23 год. 30. хв. вона піднялася до квартири там їй відкрив двері потерпілий ОСОБА_11 , який сказав що її подруга ОСОБА_15 зараз буде, та запропонував їй присісти на ліжко її подруги ОСОБА_15 .
Як тільки вона присіла на ліжко, то почула стук в двері, далі потерпілий ОСОБА_11 відчинив двері, після чого вона почула голосну розмову та почула як штовхнули потерпілого та він почав кричати на невідомих їй осіб. Вона вийшла на шум. Потім люди яких вона раніше не бачила, сказали їй що потерпілий їм винен гроші та вигнали її звідти, та вона пішла. При ній потерпілого не били. Весь цей час вхідні двері були відкриті. Вона дверей теж не закривала за собою. В квартирі знаходилася хвилин п`ять.
Вважала що потерпілий її оговорює, для того щоб вона відшкодувала йому матеріальні збитки бо обвинувачений ОСОБА_16 не зможе відшкодувати завдані збитки.
Цивільний позов не визнала, але при цьому частину грошей, у сумі 5000 гривень, її батько передав потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав. Та пояснив, що 16.11.2016 року він зустрів свого знайомого на прізвисько « ОСОБА_17 », вони випили по пляшці пива біля ЖД вокзалу, в м. Одесі, завчасно про зустріч не домовлялись. Його знайомий розповів, що потерпілий ОСОБА_11 йому винний кошти, тому разом зі своїм знайомим вони пішки пішли до квартири де проживає потерпілий. Коли вони прийшли до квартири потерпілого, то вхідні двері квартири були відчиненні.
Коли вони зайшли до квартири ОСОБА_11 , їм назустріч йшов ОСОБА_11 , його подільник вдарив потерпілого та вони почали бійку, в цей момент в квартирі у потерпілого в гостях була обвинувачена ОСОБА_5 . Він їй сказав, що потерпілий ОСОБА_11 його подільнику винен гроші, та наказав щоб вона залишила квартиру, після чого вона пішла з квартири.
Далі його подільник забрав речей потерпілого на ту суму яку той був винен. Які речі зібрав його подільник він не пам`ятає. Потім він поміг подільнику винести речі які той зібрав. Коли збирав речі, ОСОБА_5 в квартирі не було. Він потерпілому тілесних ушкоджень не завдавав, хто завдав ушкодження потерпілому не бачив. Вказані речі він продав, приблизно за 700 гривень, гроші вони з подільником потратили разом.
Незважаючи на захисну позицію обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх винуватість у вчиненні поставленого їм у провину злочину за вказаних вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 , суду пояснив, що підстав оговорювати обвинувачених у нього не має, та показав, що 16.11.2016 він забув на роботі ключ, він працював прорабом у фірмі, яка знаходилася на вул. Філатова кут вул. Космонастів, в м. Одесі, тому він прийшов з роботи пізно, приблизно на початку першої години, коли прийшов додому закрив на ключ вхідні двері, ключі у нього були завжди у дверях, він жив сам. Приблизно о другій годині ночі він заснув, серед ночі він почув дзвінок, це була обвинувачена ОСОБА_5 , він їй відкрив двері в парадну через домофон, далі впустив до квартири, це було приблизно третя година ночі. Вона запитала чи є випити, на що він їй відповів що немає, та запропонував піти лягти на друге ліжко. Та зазначив, що двері після того як впустив ОСОБА_5 він закрив на ключ. Далі він ліг на ліжко, але світло не вимкнув. Потім ОСОБА_5 пішла нібито в туалет, та вийшла до коридору, там вона була приблизно хвилин 15, весь цей час він не міг заснути. Він почув шум та вийшов до вхідних дверей, двері відчинилися та в квартиру зайшли двоє чоловіків, один з яких був обвинувачений ОСОБА_6 , він його не знав але бачив декілька разів на ринку «Привоз», іншого він не знав, він був нижче зростом. Вони йому сказали, що він їм винен гроші, та щоб він дав їм хоча б 200 гривень. На що він їм відповів, що в нього зараз ремонт, грошей у нього немає та запропонував їм взяти «турбінку», але їм «турбінки» виявилось за мало та вони почали переривати усі шафи. В той час коли обвинувачена ОСОБА_5 стояла в коридорі, обвинувачений ОСОБА_6 та інша особа, зносили до неї в коридор наявний у нього електроінструмент, викрутки, гайкові ключі, монети 60-го року, фен, дриль, витяжку, банки з консервацією, які вона складала в сумки, ці речі були знайдені у нього в квартирі, приблизно зібрали три сумки речей. Цим всім командував обвинувачений ОСОБА_6 . При цьому періодично його били по зубам, по голові та по плечам. А потім другий чоловік до його обличчя приставив кухонного ножа, це був його ніж, який лежав на кухні, на що він неодноразово казав щоб вони брали, що бажають лише б його не чіпали.
Коли він намагався кричати то його починали бити та казали що вб`ють, якщо він не перестане кричати. Потім він почув як обвинувачена ОСОБА_5 назвала другого чоловіка по імені ОСОБА_18 . Далі він звернувся до чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , та запитав у нього навіщо ніж та чи вони люди, чи ні. В цей час ОСОБА_16 забрав у чоловіка на ім`я ОСОБА_18 ніж, на що останній сказав, що він йому все одно проколе око.
Тілесні ушкодження йому наносили по черзі то обвинувачений ОСОБА_6 , то другий чоловік. Обвинувачена ОСОБА_5 бачила як йому наносили тілесні ушкодження, так як вона декілька разів заходила до кімнати де це все відбувалося.
На протязі усього часу перебування в його квартирі вказаних осіб, обвинувачений ОСОБА_6 та другий чоловік намагалися отримати від нього відомості, про місцезнаходження, в його квартирі грошей та цінних предметів.

Далі, другий чоловік, якого обвинувачена ОСОБА_5 назвала на ім`я ОСОБА_18 , підійшов до нього, взяв в руки керн, та проколов йому керном праве око. Після того він став чинити йому опір та став з ним битися. Побачивши це, до нього підійшов ОСОБА_6 та вкотре побив його, щоб він не чинив опір та не кликав на допомогу.
Після того як йому прокололи око, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та другий чоловік приблизно ще 30 хвилин перебували в його квартирі, вони продовжували відшукувати та збирали його речі та при його спробах чинити опір, ще декілька разів його били. Від нанесених йому тілесних ушкоджень, у нього йшла кров, яка була по всій квартирі.
При цьому, зазначив, що увесь цей час обвинувачена ОСОБА_5 була в квартирі, чоловіки зверталися до неї по імені, з його квартири вони пішли усі разом. З собою вони забрали приблизно три сумки його речей. Коли вони уходили то ключі від квартири забрали з собою, на прохання залишити ключі, обвинувачений ОСОБА_6 сказав йому що вранці прийде ОСОБА_5 та відчинить його. Далі вони забрали усі три його мобільні телефони та інтертелеком, щоб він не мав змоги зателефонувати та відрізали шнур від домофону. Після того як вони пішли, він без свідомості пролежав до пів на четверту ранку, поки його батько з маляром не прийшли до його квартири робити ремонт, та потім викликали поліцію.
Цивільний позов підтримав в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду пояснив, що підстав оговорювати обвинувачених у нього не має, та показав, що у 2016 році, точний день не пам`ятає, але вже було холодно, в нічний час, він був на зміні, працює охоронцем, біля ЖД вокзалу, до нього підійшов раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_6 , він був один, та почав говорити йому що в нього немає грошей, та запропонував купити витяжку та дриль, які він приніс. Він забрав у нього витяжку та дриль та дав обвинуваченому гроші за вказані речі. Обвинувачений не пояснював звідки у нього вказане майно.
Свідок ОСОБА_19 також зазначив, що обвинувачену ОСОБА_5 раніше не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду пояснив, що підстав оговорювати обвинувачених у нього не має, та показав, що у 2016 році, точний день не пам`ятає, він та свідок ОСОБА_19 були на зміні, працює охоронцем, в той час він відпочивав у сторожці, у підземному переході біля ЖД вокзалу. Його розбудили, бо обвинувачений ОСОБА_6 приніс витяжку та дриль. Він сказав що нічого купувати не хоче та пішов відпочівати далі, вказані речі купив ОСОБА_19 , за скільки не знає. Обвинувачений був один, звідки в нього вказані речі обвинувачений не пояснював.
Повідомленням на 102 №10093495 від 17.11.2016 року о 16 год. 35 хв. зафіксоване повідомлення Головач, з якого вбачається, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_5 , приблизно вранці, проникнувши до квартири, побили невідомі та вкрали будівельні інструменти, консервацію, мобільні телефони у кількості 3-х штук, діагноз ЗЧМП, СГМ забиття тканей лобної області, гематома правої параорбітальної області, рвані рани слизистої порожнини роту. Госпіталізовано до воєнного госпіталю.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2016 зафіксовано повідомлення батька потерпілого ОСОБА_21 про те, невстановлені особи, 17.11.2016 року біля 03 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_5 , відкрито заволоділи майном його сина.

Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу огляду місця події від 17.11.2016 року, проведеного за участю понятихв період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору, 11 слідів пальців рук, 1 слід долоневої поверхні, 1 слід пальців рук на листі А-4 залишений речовиною бурого кольору, помаранчеву футболку з плямами бурого кольору. Огляд зафіксовано за допомогою технічних засобів, в додатку до протоколу огляді міститься відповідні фототаблиці /Т.2 а.с. 6 - 15/.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2016 р. зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав жінку під № 4 як ОСОБА_5 , яка 17.11.2016 р. приблизно о 03 год. 00 хв. знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 разом з двома невідомими йому чоловіками пограбувала його /Т.2 а.с. 17 20/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2016 р. зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав чоловіка під № 2 (ОСОБА_6 ), як одну з двох осіб, які 17.11.2016 р. приблизно о 03 год. 00 хв. зайшли до його квартири АДРЕСА_2 , коли дівчина відома йому як ОСОБА_22 , зайшовши перед ними до квартири, залишила за собою відчиненні вхідні двері, та після цього, впевнившись, що потерпілий в квартирі знаходиться один, подала їм сигнал щоб ті заходили, а вже після того, як вони зайшли, то вони почали його бити руками, по голові, в результаті чого повалили його на підлогу та вже далі стали бити його ногами, по голові та тулубу, в результаті чого потерпілий втратив свідомість. /Т.2 а.с. 24 30/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.
Відповідно до даних дослідженого в суді протоколу огляду місця події від 27.11.2016 року, проведеного за участю понятихв період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 10 хв. об`єктом огляду є закинута кімната на другому поверсі закинутого будинку по вул. Середньофонтанська дорога 19 в м. Одесі, де мешкав ОСОБА_6 . Під час огляду виявлено та вилучено: викрутку з синьою рукояткою з жовтою вставкою; та викрутку з зеленою рукояткою. Огляд зафіксовано за допомогою технічних засобів, в додатку до протоколу огляді міститься відповідні фототаблиці /Т.2 а.с. 31 - 33/.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.11.2016 р. зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав викрутку з синьою рукояткою та жовтою вставкою під № 2 як ту що 17.11.2016 р. приблизно о 03 год. 00 хв. при розбійному нападі на нього в квартирі АДРЕСА_2 , була викрадена /Т.2 а.с. 34 38/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 229, 231 КПК України.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.11.2016 р. зафіксовано, що свідок ОСОБА_20 впізнав чоловіка під № 2 (ОСОБА_6 ), як того чоловіка, який 17.11.2016 р. приблизно о 05 год. 00 хв. спустився до підземного переходу пл. Залізничного вокзалу м. Одеси, та підійшов до сторожки, при цьому тримаючи в своїх руках кухонну витяжку, електро дриль та болгарку, які продавав сторожу ОСОБА_19 , за 500 грн. /Т.2 а.с. 42 47/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2016 р. зафіксовано, що свідок ОСОБА_19 впізнав чоловіка під № 1 (ОСОБА_6 ), як ту особу, яка в нічний час доби 17.11.2016 р. в підземному переході пл. Залізничного вокзалу в м. Одесі, продала йому кухонну витяжку, електро дриль та балгарку /Т.2 а.с. 48 50/. Впізнання проведено в присутності понятих та з дотриманням вимог статей 228, 231 КПК України.
Згідно з дослідженого в суді висновку судово-медичної експертизи №1125 від 10.12.2016 року, встановлено що кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На тампоні зі змивом та футболці, вилучених при огляді місця події з кв. АДРЕСА_2 , виявлена кров людини, при визначенні групової приналежності якої на футболці в об`єктах №3,4 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В, на тампоні зі змивом і в об`єктах №7,8 на футболці виявлений тільки антиген А, властивий цій же групі крові системи АВО.
Таким чином, враховуючи отримані результати і групову характеристику потерпілого, не виключається можливість походження крові на досліджених речових доказах від потерпілого ОСОБА_11 /Т.2 а.с. 82 - 85).

Згідно з дослідженого в суді висновку судово-медичної експертизи №3530 від 19.11.2016 року, встановлено що у гр-на ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче склеральне поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око; підвивих 2,3,4 зубів нижньої щелепи справа, садна голови.
Проникаюче склеральне поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око спричинене ударною дією гострого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкодження не відобразилися.
Підвивих 2,3,4 зубів нижньої щелепи справа, садна голови утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості даних предметів у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення підвивиху зубів та саден ушкоджень могли мати місце удари, тертя.
Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 17.11.2016 р.
Проникаюче склеральне поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око згідно п. 24 Інструкції про порядок проведення лікарсько-страхової експертизи спричинило стійку втрату загальної працездатності в розмірі 35 % (тридцять п`ять відсотків). Тому травма правого ока у відповідності до п 2.1.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм розладу здоров`я поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 (не менш 33%).
Підвивих 2,3,4 зубів нижньої щелепи справа, садна голови як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Вказаний в медичній документації діагноз «Струс головного мозку» не може бути врахований при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тому що він не підтверджений об`єктивними відомостями і не підлягає судово-медичній оцінці, передбаченій п. 4.9 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Ушкодження у гр. ОСОБА_11 могли утворитися при механізмі, вказаному постраждалим.
Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження нехарактерні для самоспричинення.
Достовірних об`єктивних судово-медичних даних про те, що виникнення вказаних ушкоджень супроводжувалось втратою свідомості в розпорядженні експерта не має./Т.2 а.с. 87 89/.

Згідно з дослідженого в суді висновку експерта №1120-Д від 20.12.2016 року, встановлено що сліди папілярних узорів вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , а саме:
Сліди пальців руки розмірами 55x17мм та 45x12мм на аркуші паперу розмірами 296x210мм придатні для ідентифікації особи, залишені вказівним та середнім пальцями правої руки на дактилоскопічній карті, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Слід пальця руки розмірами 17x16мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 75x48мм - придатний для ідентифікації особи, залишений великим пальцем лівої руки на дактилоскопічній карті, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Сліди пальців рук розмірами 27x18мм та 22x15 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 55x35мм придатні для ідентифікації особи, залишені великим пальцем правої руки на дактилоскопічній карті, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Слід пальця руки розмірами 46x14мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 100x48мм придатний для ідентифікації особи, залишений не руками на дактилоскопічних картах, заповнених на ім`я: гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а іншою особою./Т.2 а.с. 96 - 114).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Так, виходячи з положень ст. 187 КК України, розбій характеризується нападом, який може бути відкритим або несподіваним для потерпілого (таємним). При цьому напад завжди супроводжується насильством над потерпілим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном або погрозою застосування такого насильства.
Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.
З системного аналізу кримінального закону випливає, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.
Факт спричинення тяжкого тілесного ушкодження з розладом здоров`я поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 (не менш 33 %) та легких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_11 17.11.2016 року, підтверджується висновком судово-медичною експертизою щодо потерпілого № 3530 від 07.12.2016.
Також, стороною обвинувачення було доведено, що обвинувачена ОСОБА_5 , будучи заздалегідь знайома, з потерпілим ОСОБА_11 , запевнивши останнього, що вона прийшла в гості, обманним шляхом проникла в приміщення до квартири потерпілого, та відчинивши вхідні двері квартири, без згоди потерпілого, впустила обвинуваченого ОСОБА_6 та особу (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження). При цьому обидва обвинувачених знали, що ОСОБА_5 вводить таким чином потерпілого в оману, але використали цей вигаданий привід для проникнення у житло, з метою заволодіння його майном.
Відповідно до правової позиції, викладеної Великою палатою Верховного Суду 18.04.2018 року під час розгляду справи № 569/1111/16-к проникнення як кваліфікуюча ознака розбою передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
Таким чином, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по обставинах подій, які мали місце 17.11.2016 року, щодо кваліфікуючої ознаки - проникнення у житло, суд зазначає, що режим доступу до квартири потерпілого є обмеженим, а ціллю обвинувачених було групове заволодіння чужим майном, а саме: цінних речей та грошових коштів ОСОБА_11 , реалізація якої передбачала входження в приміщення до його квартири без його згоди, обманним шляхом.
При цьому дії обвинувачених свідчать про те, що у них був умисел саме на незаконне входження (потрапляння) до квартири потерпілого та незаконне перебування в ній, оскільки інакше заволодіти наявним у цьому приміщенні майном - неможливо.
Даючи оцінку діям ОСОБА_5 суд бере до уваги, що остання не лише не перешкоджала діям ОСОБА_6 та особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), щодо заволодіння майном потерпілого, а навпаки, сприяла їм, а саме відчинила їм вхідні двері квартири, що дало їм змогу проникнути до квартири потерпілого та складала в сумки речі які належать потерпілому, які обвинувачений ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), зносили до неї в коридор. В подальшому обидва обвинувачених та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) спільно заволоділи майном потерпілого та спільно залишили квартиру.
Зазначені факти переконливо свідчать про спільний та узгоджений характер дій обох обвинувачених та особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), об`єднаних єдиним умислом на заволодіння чужим майном, шляхом нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я. Попри те, що ОСОБА_5 особисто не наносила потерпілому тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку, що вона відповідно до відведеної їй функції виконувала частину обсягу дій для реалізації вищевказаного спільного умислу.
Разом з цим, попри те, що ОСОБА_6 особисто не заподіяв потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, у вигляді проникаючого склерального поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око, суд дійшов висновку, що цей обвинувачений відповідно до відведеної йому функції виконав частину обсягу дій для реалізації вищевказаного спільного умислу.
Враховуючи вказане, та те що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діяли узгоджено і послідовно, з метою досягнення єдиного спільного умислу - заволодіння майном, заздалегідь розподіливши між собою ролі, при цьому скористалися заподіянням особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, метою якого є позбавлення його можливості чинити опір, та можливості покликати на допомогу мешканців будинку, що проживають по сусідству з ним, а також отримання відомостей від ОСОБА_11 , про можливе знаходження, в квартирі грошей чи цінних предметів, колегія суддів приходить до висновку, що в діях обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є всі елементи складу закінченого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Колегія суддів не вбачає підстав недовіряти показанням потерпілого, враховуючи що потерпілий раніше не був знайомий із обвинуваченим ОСОБА_6 , та в неприязних стосунках з обвинуваченою ОСОБА_5 не перебував, жодних об`єктивних причин оговорювати обвинувачених потерпілим суду стороною захисту не надано.
Оцінюючи докази у своїй сукупності, колегія суддів бере до уваги наступне, потерпілий ОСОБА_11 в своїх показаннях детально зазначає обставини знайомства з підсудними, злагодженість дій підсудних, роль кожного з них у вчиненні розбійного нападу, а саме: ОСОБА_5 , що заздалегідь знайома з ОСОБА_11 , знаходячись, в квартирі останнього, відчинила вхідні двері, тим самим надала ОСОБА_6 , та особі (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), можливість вільного доступу, до приміщення зазначеної квартири, проникнувши куди, останні застосували насильство, у відношенні ОСОБА_11 , що є небезпечним для його життя та здоров`я, яке виражалося в нанесенні йому ударів руками та ногами, по його голові та тулубу, та проникаючому склеральному поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око, чим було подавлено його бажання, до вчинення опору, та позбавило останнього можливості, покликати на допомогу мешканців будинку, що проживають по сусідству. Та заволоділи його майном.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_11 є логічними, послідовними, узгоджуються з показаннями свідків, з вищезазначеними письмовими доказами, а також частково узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема щодо перебування ОСОБА_6 в його квартирі та з тим, що останній виносив його речі, а також частково узгоджуються з показаннями обвинуваченої ОСОБА_5 , зокрема щодо перебування її в квартирі ОСОБА_11 до того моменту як до квартири проникли ОСОБА_6 та особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження). Колегія суддів вважає, що зазначені показання потерпілого, свідків, обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_5 в вказаних частинах, є правдивими та кладе їх в основу вироку.
Що стосується показань обвинуваченої ОСОБА_5 , які вона надала в ході судового розгляду, в частині, що вона не мала умислу на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , не відчиняла вхідні двері, що надало ОСОБА_6 , та особі (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), можливість вільного доступу до квартири та взагалі не була присутня в квартирі коли відбувались події пов`язані з нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень та заволодіння майном потерпілого, а пішла з квартири коли їй наказали, суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з вищезазначеними доказами.
Що стосується показань обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав в ході судового розгляду, в частині, що він не мав умислу на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , а прийшов за компанію із знайомим якому потерпілий начебто винен гроші, та не наносив тілесні ушкодження потерпілому, а також того що обвинувачена ОСОБА_5 не була присутня в квартирі коли відбувались вказані події, а пішла з квартири коли їй наказали, суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з вищезазначеними доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчинені умисних дій, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та правильність кваліфікації її дій за ч. 4 ст. 187 КК України.
Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчинені умисних дій, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 187 КК України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, та не має постійного місця реєстрації, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима.

На підставі викладеного, при відсутності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, та відсутності обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченої та враховуючи її роль у вчиненні злочину,ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою діянь, обставини їх вчинення, які посягають на здоров`я людини, яке серед інших соціальних благ відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, що свідчить про високу суспільну небезпеку скоєного, наслідки злочинних дій, які є невідворотними та полягають у повній втраті зору на праве око потерпілого зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менш 33 %), суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливо лише в умовах її ізоляції від суспільства на певний строк, а тому їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, та не має постійного місця реєстрації на території України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, при відсутності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, та відсутності обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи його роль у вчиненні злочину,ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою діянь, обставини їх вчинення, які посягають на здоров`я людини, яке серед інших соціальних благ відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, що свідчить про високу суспільну небезпеку скоєного, наслідки злочинних дій, які є невідворотними та полягають у повній втраті зору на праве око потерпілого зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менш 33 %), суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільні позови, а саме: цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10538 гривень; про відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000 гривень та про відшкодування його витрат на правову допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1190 ЦК України в свою чергу прямо передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок яких ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у співучасті із іншою особою, спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на суму 10538 гривень. Та вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, вимоги цивільного позову в цій частині підлягає задоволенню та сума завданої матеріальної шкоди має бути стягнута з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як солідарних боржників відповідно до правил ч. 1 ст. 543 ЦК України.

При визначені суми, яка підлягає стягненню із обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 суд враховує, що обвинуваченою ОСОБА_5 було відшкодовано потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду в сумі 5000 гривень,

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 суд, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.п. 8,9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач (потерпілий) якому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче склеральне поранення правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, яке викликало повну втрату зору на це око, що відноситься к критерії - тяжких тілесних ушкоджень з розладом здоров`я поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менш 33 %); підвивих 2, 3, 4 зубів нижньої щелепи справа, забій голови як кожне окремо, та к і в сукупності мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, що відноситься к критерії - легких тілесних ушкоджень, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням тяжкості вимушених змін у житті потерпілого, внаслідок зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менш 33 %), час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральної шкоди на користь потерпілого у розмірі 250000 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст 118 КПК України, роцесуальні витрати крім іншого складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи те, що суду не надано належних доказів, які об`єктивно підтверджують понесення витрат потерпілого на правову допомогу та їх розмір, колегія суддів вважає необхідним позов в цій частині залишити без розгляду, що не позбавляє права потерпілого звернутись з аналогічними позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.
А в цілому цивільний позов потерпілого задовольняється судом частково.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-2 646 гривні 20 копійокза проведення ОНДЕКЦ МВС України, судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 дактилоскопічні дослідження;

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 2 646 гривні 20 копійок, підлягають стягненню із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховуючи, що остання вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченої 30 листопада 2016 року, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховуючи, що останній вчинив злочин до 20 червня 2017 року (включно) вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого 30 листопада 2016 року, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк покарання ОСОБА_5 , рахувати з 30 листопада 2016 року, тобто з моменту її фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 , термін її попереднього ув`язнення, з 30 листопада 2016 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_6 , рахувати з 30 листопада 2016 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 , термін його попереднього ув`язнення, з 30 листопада 2016 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

-викрутка № 1, з рукояткою синього кольору з вставкою жовтого кольору, довжиною 20 см; викрутка № 2, з рукояткою зеленого кольору, довжиною 25 см, вилучені протоколом огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська дорога, 19, - повернути потерпілому ОСОБА_11 , як власнику

-паперовий конверт коричневого кольору, з змивом речовини темно-бурого кольору, який був вилучений протоколом огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 27/2, 11; полімерний пакет № 0000002, в якому знаходиться футболка, з плямами темно-бурого кольору, яка була вилучена протоколом огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 27/2, 11, - знищити.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10538 гривень, моральної шкоди у розмірі 250000 гривень, та про відшкодування його витрат на правову допомогу адвоката, - задовольнити частково.

Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 , 269 (двісті шістдесят дев`ять) гривень, в якості відшкодування матеріального збитку.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 , 125000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.
Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 , 5269 (п`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень, в якості відшкодування матеріального збитку.
Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 , 125000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в частині про відшкодування його витрат на правову допомогу адвоката, - залишити без розгляду.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, за проведення судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 дактилоскопічні дослідження, висновок експерта №1120-Д від 20.12.2016, у сумі 1323 (одна тисяча триста двадцять три) гривні 10 копійок.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, за проведення судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 дактилоскопічні дослідження, висновок експерта №1120-Д від 20.12.2016, у сумі 1323 (одна тисяча триста двадцять три) гривні 10 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3