печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000232 від 05.04.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
14.03.2019 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000232 від 05.04.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у якій просив: негайно повернути майно ОСОБА_4 , яке було безпідставно вилучене в ході обшуку 12.12.2018 року по кримінальному провадженню №0000232 від 05.04.2018 року в приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu» моделі «М3 Note» IMEI: НОМЕР_1 , гаманець «UrbanPlanet» чорно-зеленого кольору, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2500 грн., студентський квиток виданий на ім`я ОСОБА_4 , банківські картки.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 12.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого, згідно протоколу обшуку вилучено майно, зокрема належне ОСОБА_4 , дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого надано не було та в подальшому арешт, на яке накладено, теж не було, а відтак вилучені речі підлягають поверненню їх законному володільцю.

Адвокат ОСОБА_6 представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала письмові заперечення, в задоволенні скарги просила відмовити.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені статтею 306 КПК України, приймаючи до уваги положення статті 28 Кримінального процесуального Кодексу України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (статті 22,26 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе, розглянути справу за відсутності заявника та слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 05.04.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

12.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 12.12.2018 року за вказаною адресою вилучено, зокрема, майно, яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року, справа № 757/57885/18-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано майно, зокрема мобільні телефони, який у скарзі адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю повернути.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 22.12.2018 року гаманець «UrbanPlanet» чорно-зеленого кольору, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2500 грн., студентський квиток виданий на ім`я ОСОБА_4 , банківські картки слідчим не вилучалися.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000232 від 05.04.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1