Справа № 194/824/19
Провадження № 1-кп/194/128/19
В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2019 року м. Тернівка Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2018 року за № 0000411 у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 29 січня 2010 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу на суму 850 гривень;

- 08 вересня 2010 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 2 ч. 310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 08 липня 2011 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 3 ч. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 9 місяців; звільнений 26 серпня 2014 рокуумовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 23 дні;

- 03 вересня 2015 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 3 ч. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28 жовтня 2015 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 1 ч. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 17 травня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року, яка набрала законної сили 20 грудня 2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 16 серпня 2018 року приблизно вранці, перебуваючи в районі «Полігону» м. Павлоград Дніпропетровської області, в одній з аптек, не маючи спеціального дозволу - ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, умисно ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня 1999, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» із змінами, умисно, незаконно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, придбав 40 таблеток з назвою «Кодетерп», які містять в своєму складі наркотичний засіб кодеїн, обіг якого обмежений і стосовно якого допускаються виключення деяких засобів контролю, маса кодеїну становить 0,32 г. Завідомо достовірно знаючи, що в складі таблеток з назвою «Кодетерп» знаходиться наркотичний засіб кодеїн, ОСОБА_4 , маючи умисел на його зберігання для особистого вживання без мети збуту, в подальшому поклав вищевказані 40 таблеток з наркотичним засобом кодеїн в передню ліву кишеню шортів, які була одягнуті на ньому, та продовжив умисно, незаконно зберігати без мети збуту.
16 серпня 2018 року приблизно о 14:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, навпроти житлового буд. № 10 по вул. Курська в м. Тернівка Дніпропетровської області, і продовжуючи умисно, незаконно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, зберігати при собі вищевказані 40 таблеток «Кодетерп» з наркотичним засобом кодеїн, був зупинений працівниками поліції, на підставі ст.ст. 31, 34 Закону України «Про Національну поліцію», для проведення поверхневого огляду, у ході якого працівниками поліції в присутності двохпонятих 16 серпня 2018 року в період часу з 15:05 год. до 15:30 год. у передній лівій кишені шортів, які були одягнуті на ньому, виявлено та вилучено 40 таблеток, які містять наркотичний засіб кодеїн, обіг якого обмежений і стосовно якого допускаються виключення деяких заходів контролю, маса кодеїну становить 0,32 г., який ОСОБА_4 , умисно, незаконно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно він 16 серпня 2018 року приблизно вранці, в районі «Полігону» м. Павлоград в аптеці, назву якої не пам`ятає, придбав 40 таблеток «Кодетерп», які містять наркотичний засіб кодеїн та поклав їх в кишеню шортів, які була одягнуті на ньому, де став зберігати для особистого вживання. В той же день був зупинений працівниками поліції, які в присутності двохпонятих виявили та вилучили 40 таблеток «Кодетерп». З видом та масою наркотичного засобу згоден. Просив його суворо не карати, оскільки став на шлях виправлення, проходить лікування від наркозалежності, бажає після лікування та реабілітації повернутись до родини. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та проходження лікування та реабілітації в ГО «Нове життя Синельникове» характеризується позитивно, не працює, але за дорученням керівництва центру реабілітації займається періодичними заробітками, має певний дохід, одружений, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки ГО «Нове життя Синельникове» з 25 березня 2019 року проходить курс реабілітації та адаптації. Строк лікування до травня 2020 року.

З досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 23 серпня 2019 року Синельниківським міськрайонним відділом філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр пробації» Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично знаходиться та проходить лікування в АДРЕСА_2 , характеризується виключно з позитивної сторони. Факторами, які підвищують ризик вчинення повторного правопорушення є залежність від психотропних речовин, відсутність офіційного джерела доходів. Встановлено стимулюючий фактор родина, який виступає підкріпленням мотивації до позитивних змін. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе з покладенням на обвинуваченого додаткових обов`язків, повязаних з виконанням заходів пробаційних программ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин під час іспитового строку за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», я кщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання по закінченню іспитового строку. Дана ухвала набрала законної сили 20 грудня 2018 року та є чинною на день винесення цього вироку.

А тому, підстав для застосування положень ст. 71 КК України, суд не вбачає.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 17 травня 2019 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1рік.

Встановлено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України в цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку суду.

Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, обставини справи, те, що він раніше судимий, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що обвинувачений характеризується виключно позитивно, проходить лікування та реабілітацію в центрі від наркозалежності, займається періодичними заробітками, має певний дохід, одружений, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажає змінити своє життя на найкраще, став на шлях виправлення, враховуючи досудову доповідь Синельниківського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр пробації», а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, призначивши покарання за сукупністю злочинів з урахуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу суд не вбачає.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначеним покаранням за цим вироком поглинути покарання, призначене за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2019 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки .

Зобов`язати ОСОБА_4 у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь держави - УК у Шевченківському районі м. Дніпра (Шев.р./24060300), р/р 4004, МФО 899998, код ЄДРПОУ 37989274, найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення: судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (№ 1/8.6/3774 від 06 грудня 2018 року) грошові кошти у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.; судової трасологічної експертизи № 20/4.6/514 від 28 листопада 2018 року грошові кошти у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп., а разом 2288 (дві тисячі вісімдесят вісім).

Речові докази по кримінальному провадженню:
- 4 конвалюти з 10 таблетками «Кодетерп» в кожній, які зберігаюся в камері схову Тернівського відділення поліції ПВП ГУНП у Дніпропетровській області (квитанція № 164494 від 12 грудня 2019 року) після набрання вироком законної сили знищити;

- 2 сліди пальців рук та дактилокарта, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1