09.10.2019 Справа № 469/123/19
1-кп/469/86/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колісне Саратського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, водія ТОВ Турист, не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - не з"явились
представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_8 .
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 05 грудня 2018 року близько 21.30 год. у темний час доби, керуючи технічно справним автобусом Neoplan-N 116, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по асфальтованій проїжджій частині автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ з боку м.Одеси в напрямку м.Миколаєва зі швидкістю близько 50 км/год. При наближенні до пішохідного переходу, який розташований на 80км+510м. автодороги М-14 в с.Красне Березанського району Миколаївської області, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.2.3б, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни та не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_9 , яка переходила по нерегульованому пішохідному переходу проїзну частину дороги, яка має дві смуги у кожному напрямку, справа наліво по ходу руху автобуса, хоча мав об`єктивну можливість завчасно бачити пішохода на шляху руху автобуса. При цьому ОСОБА_3 при виникненні небезпеки у вигляді пішохода, що перетинав проїзну частину, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до повної його зупинки, продовжив рухатись у напрямку пішохідного переходу, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автобуса допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Березанській ЦРЛ.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами :
- поясненнями обвинуваченого, який підтвердив, що він керував автобусом рейсом Одеса-Маріуполь, виїхав з м.Одеси у бік м.Миколаєва 05 грудня 2018 року о 19.50 год., та у темний час доби в с.Красне, рухаючись зі швидкістю 50 км/год., пізно помітив пішохода, яка у темному одязі переходила дорогу, а тому, хоча і вжив заходів до зупинки транспортного засобу, але не встиг його зупинити остаточно та здійснив наїзд на людину. Після цього одразу викликав швидку, намагався надати першу допомогу потерпілій, викликав поліцію та надав поліцейським пояснення з приводу ДТП; щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував потерпілим всю завдану їм шкоду;
- витягом з ЄРДР від 06.12.2018 року, відповідно до якого до ЄРДР внесено дані про ДТП, що відбулась 05 грудня 2018 року близько 21.30 в с.Красне Березанського району за участю автобуса Neoplan-N 116, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_9 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- даними протоколу огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею (а.п.8-26), яким зафіксовано місце ДТП, дорожню обстановку, слідову інформацію;
- протоколом огляду трупа ОСОБА_9 (а.п.27);
- висновком експерта №3187 від 24 січня 2019 року (а.п.38-49), відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала у результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця та на його тлі 3 саден в лобній області зліва над зовнішньою половиною лівої частини голови, 3 саден в області перенісся по серединній лінії з переходом на праву бокову поверхню носу, в проекції лівої виличної дуги, перелому кісток основи черепу справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку в проекції лівої півкулі, двох крововиливів під павутинну оболонку по зовнішній поверхні обох лобних часток, крововиливу під павутинну оболонку по зовнішній поверхні ближче до правого краю правого мигдалику мозочку, забою речовини головного мозку з послідуючим розвитком набряку та набухання речовини головного мозку; тілесні ушкодження, виявлені на тілі потерпілої, в області голови, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинному зв"язку зі смертю;
- висновком експерта № 18-1173 (а.п.55-60), складеного на підставі ухвали слідчого судді про призначення судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу (а.п.52), згідно з яким на момент перед ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного світла автобуса Neoplan-N 116, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,перебували у працездатному і функціонально придатному стані та дозволяли водієві знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю аж до зупинки автомобіля, та не мали несправностей, які могли б призвести до відведення автомобіля убік в процесі гальмування або до відмови системи;
- висновком експерта № 18-1172 (а.п.66-68), складеним на підставі ухвали слідчого судді про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи (а.п.63), за яким вірогідно, що наїзд автобуса Neoplan-N 116, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода стався передньою частиною автобуса при русі в лівій смузі руху;
- висновком експерта № 19-86 (а.п.132-135), складеним на підставі ухвали слідчого судді про призначення судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП (а.п.129), в частині спроможності даних, отриманих у ході слідчого експеримента за участю водія ОСОБА_3 , та щодо наявності у водія ОСОБА_3 технічної можливості запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстренного гальмування;
- даними, зафіксованими протоколом проведення слідчого експеримента за участю ОСОБА_3 (а.п.113-124), щодо встановленої у ході експеримента швидкості автобуса 50 км/год., розміщення його на проїзній частині, видимості перешкоди для водія, швидкості пішохода.
Згідно з результатом токсикологічного дослідження № 7159 (а.п.165), у ОСОБА_3 06 грудня 2018 року о 01.25 в Березанській ЦРЛ взято кров для дослідження, етанолу не виявлено.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.
Таким чином, аналізуючи кожний з наведених доказів обвинувачення окремо, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зазначені докази належними і допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Виходячи з вимог ч.4 ст.95 КПК України, за якими суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, суд не бере до уваги дані, що містяться у протоколі проведення слідчого експеримента за участю свідка ОСОБА_10 (а.п.106-112), враховуючи, що у протоколі викладені показання вказаного свідка, який не допитувався у судовому засіданні, та висновок експерта № 19-86 (а.п.132-135) в частині оцінки даних, отриманих у ході слідчого експеримента за участю свідка ОСОБА_10 .
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд, відповідно до позиції сторін кримінального провадження, визнає щире каяття обвинуваченого, а також добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджене розпискою потерпілої ОСОБА_5 , копією чека на переказ коштів на ім"я ОСОБА_5 та не заперечується представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 .
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має сталі соціальні зв"язки -постійну роботу водієм, сім"ю, у тому числі двох неповнолітніх дітей, визнання ним своєї винуватості у вчиненні злочину, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих, підтверджене відповідною заявою потерпілого, висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, що не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Виходячи з викладеного, враховуючи узгоджену думку сторін кримінального провадження щодо виду і розміру основного покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім буде призначення йому покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Оскільки обвинувачений, відповідно до довідки ТОВ "Турист", працює на посаді водія, тобто професійно займається пасажирськими перевезеннями, що є джерелом доходу сім`ї, не має інших засобів до прожиття, крім роботи водієм, суд, враховуючи позицію представника потерпілого про наявність підстав для незастосування додаткового покарання, а також позитивні характеристики обвинуваченого, відшкодування ним завданої потерпілим шкоди, наявність у нього утриманців, вважає за можливе не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та потреба у їх застосуванні відсутня.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у видіпозбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ автобус марки Neoplan-N116, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано директору ТОВ "Турист" ОСОБА_11 , вважати переданим за належністю власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 4004,00 грн., в тому числі: за висновком судового експерта № 19-86 - 1430,00 грн., за висновком судового експерта № 18-1173/10.2 - 1430,00 грн., за висновком судового експерта № 18-1172/10.4 - 1144,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :