Справа № 303/6703/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/611/19, за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий і, зокрема востаннє згідно з вироком Мукачівського міськрайонного суду від 19.01.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 19.01.2018, і за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_6 остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1(один) місяць.
Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_6 покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: 40 металевих підкладок серії ДО-Р-65 розміром 40?15 см. та 38 цвяхів до колії (костилів), що зберігаються у представника ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 , - передано Виробничому підрозділу Мукачівська Дистанційна колія Регіональної філії «Львівська залізниця ПАТ «Українська залізниця» за належністю; плоскогубці та сокиру, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, - ухвалено знищити.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
30 вересня 2018 року о 15-й годині, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Київській, б/н, у м. Мукачево, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом демонтажу під`їзної колії № 11 станції Мукачево, що пролягає між підприємствами ТОВ "Фішер" та ТОВ "Мукачівприлад", таємно викрав 9 підкладок серії ДО-Р-65 загальною вартістю 1 575 грн., 38 костилів (цвяхів) загальною вартістю 216 грн. 60 коп., чим заподіяв Виробничому підрозділу Мукачівська дистанційна колія Регіональної філії "Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" матеріальну шкоду на загальну суму 1 791 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність його вини та кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 185 КК України, вказує на те, що вирок у частині призначеного йому покарання є незаконним внаслідок суворості. Посилається на те, що, вирішуючи питання про призначення йому покарання, суд першої інстанції не врахував ряд обставин, які пом`якшують покарання. Просить вирок змінити шляхом пом`якшення призначеного йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого та адвоката враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, учасниками судового розгляду та апелянтом не оспорюється, тому апеляційним судом, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, не перевіряється, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також враховує те, що під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням протоколу огляду місця події та висновку експерта про вартість викраденого й даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів (ч. 2 статті 65 КК України).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище статтей кримінального кодексу були дотримані, що при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких його скоєно, дані про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. У тому числі, судом враховано, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів; дані про особу обвинуваченого негативно характеризується за місцем проживання, є раніше судимою особою, неодноразово засуджувався за вчинення злочинів з користі, зокрема, вироком Мукачівського міськрайонного суду від 09.06.2017 за ч. ч. 1, 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ; вироком цього ж суду від 02.11.2017 за ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 185 ; ст. 304 КК України на 4 роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, та вироком цього ж суду від 19.01.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки ; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, висновок органа пробації, відповідно до якого неможливим є виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та обставина, що обтяжує покарання рецидив злочину.
Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання враховано, що вироком Мукачівського міськрайонного суду від 19.01.2018 обвинувачений ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, крадіжку майна у даному кримінальному провадженні вчинив 30.09.2018, після постановлення оскаржуваного вироку.
Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 обґрунтовано із застосуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати у місцях позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є занадто суворим, про пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів з урахуванням наведеного вище відхиляє, при цьому враховує, що такі були предметом перевірки та оцінки судом першої інстанції, враховані при призначенні покарання та оскільки такі не ґрунтуються на вимогах закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не має.
З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 про те, що йому призначено занадто суворе покарання й уважає висновки суду першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання належним чином обґрунтованими та вмотивованими, - призначене покарання необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, справедливим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2019 року щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: