Справа №635/5386/19
Провадження №1-кс/635/2335/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000510 від 13 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року слідчий СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме - реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , фрагмент рами мотоцикла передня вилка, два колеса від мотоцикла, паливний бак мотоцикла з білим візерунком, два задніх амортизатора від мотоцикла, багажник мотоцикла хромований, хромовану трубу системи випуску мотоцикла, фару мотоцикла, два металевих щитка мотоцикла, раму мотоцикла у розпиляному стані з номером НОМЕР_2 , кермо мотоцикла без органів керування, двигун одноциліндровий від мотоцикла.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, зокрема, що 30 червня 2019 року невстановлені особи відкрито заволоділи серебряним ланцюжком та електронною сигаретою "Minfit Rit", які належать ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 в період часу з 15 червня 2019 року по 13 липня 2019 року (більш точної дати та часу під час досудового слідства встановити не виявилося можливим), у нічний час прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_7 де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, через незаперту на замок хвіртку незаконно пройшов на подвір`я вказаного домоволодіння, де знаходився мотоцикл марки «ММВЗ-311212», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та діючи незаконно взяв вказаний мотоцикл та викотив його на вулицю, таким чином викравши його.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 з викраденим майном з місця його вчинення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, продавши його місцевому мешканцю ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

13 липня 2019 року у період часу з 15 години 25 хвилин до 16 години 15 хвилин з письмового дозволу ОСОБА_8 було проведено огляд його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить бабі останнього ОСОБА_9 .

Під час огляду місця події, а саме - вищезазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено: реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , фрагмент рами мотоцикла передня вилка, два колеса від мотоцикла, паливний бак мотоцикла з білим візерунком, два задніх амортизатора від мотоцикла, багажник мотоцикла хромований, хромовану трубу системи випуску мотоцикла, фару мотоцикла, два металевих щитка мотоцикла, раму мотоцикла у розпиляному стані з номером НОМЕР_2 , кермо мотоцикла без органів керування, двигун одноциліндровий від мотоцикла.

Враховуючи те, що наразі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000510 від 13 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вказаіа в клопотанні предмети є предметами вчинення кримінального правопорушення, зберігли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, у кримінальному провадженні слід провести ряд експертиз, слідчий просив накласти на них арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, клопотання підтримала і просила задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також те, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані в клопотанні предмети є речовими доказами та зберігди на собі сліди вчинення кримінального правопорушення; а також вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000510 від 13 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , фрагмент рами мотоцикла передня вилка, два колеса від мотоцикла, паливний бак мотоцикла з білим візерунком, два задніх амортизатора від мотоцикла, багажник мотоцикла хромований, хромовану трубу системи випуску мотоцикла, фару мотоцикла, два металевих щитка мотоцикла, раму мотоцикла у розпиляному стані з номером НОМЕР_2 , кермо мотоцикла без органів керування, двигун одноциліндровий від мотоцикла, яке було виявлено та вилучено під час провадення 13 липня 2019 року огляду домоволодіння АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1