КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, який народився в м. Сенакі Республіки Грузія, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 ,та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 липня 2019 року включно.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість злочину, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що під час постановлення ухвали мало місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Це призвело до постановлення неправомірного рішення і як наслідок є підставою для його скасування в апеляційному порядку із винесенням нового рішення згідно вимог КПК України.

Вказує на те, що слідчим були допущені порушення під час внесення відомостей до ЄРДР, зокрема наявні розбіжності в часі. Також, на думку захисника, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 та протокол допиту свідка ОСОБА_11 не містять ні документальних, ні речових доказів, при цьому відсутні висновки проведених експертиз та інші докази, які б вказували на причетність ОСОБА_6 до скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Захисник вважає, що заява ОСОБА_10 , на підставі якої були внесені відповідні відомості до ЄРДР, не є процесуальним джерелом доказів в розумінні ст. 84 КПК України, а є лише підставою внесення відомостей до реєстру.

Звертає увагу на те, що слідчий у своєму клопотанні не вказав жодних обставин та ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, які пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, оскільки відсутні обґрунтована підозра та дані, які можуть свідчити про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не будучи під вартою, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та займатиметься злочинною діяльністю. Також, слідчий наполягає на застосуванні виключного запобіжного заходу, не обґрунтувавши неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Стверджує, що суд належним чином не дослідив матеріали справи та докази надані органом досудового розслідування щодо підстав застосування до ОСОБА_6 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі чого поверхнево здійснив розгляд справи.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини та знову ж таки акцентує увагу на відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та ризиків неправомірної поведінки ОСОБА_6 .

Вказує, що слідчий суддя всупереч вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України визначила ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка є завідомо непомірною для нього.

Заслухавши доповідь судді, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково в межах поданих вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0004483 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У даному кримінальному провадженні 15.05.2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.
15.05.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.05.2019 року слідчий СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.
16.05.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 липня 2019 року включно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено наступне.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan" п. 88).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що мотивувальна частина ухвали не відповідає резолютивній частині ухвали, зокрема за змістом мотивувальної частини ухвали слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, однак в підсумку за результатами розгляду в резолютивній частині ухвали застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Отже, слідчий суддя постановив ухвалу в якій допустив суперечність та як наслідок неможливість її виконання.
Також, слідчим суддею допущено порушення вимог КПК України при визначенні розміру застави, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Крім того, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 не працює та має постійне місце проживання.
Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин обвинуваченого та його майна (справа "Маргаретич проти Хорватії" п. 92).
За таких обставин застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 та обставинами кримінального правопорушення, на підставі чого є завідомо непомірною для нього, а отже такою, що визначена з порушенням вимог КПК України.
Виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково в межах заявлених вимог, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави з урахуванням вимог КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 840 гривень.
На підставі викладеного, саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 липня 2019 року включно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 липня 2019 року включно.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 840 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, , реєстраційний рахунок: 2186, банк надавача послуг: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банку: 820172).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити строком на два місяці, з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали встановити до 12 липня 2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3238/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1