Єдиний унікальний номер 740/1075/19
Провадження № 1-кп/741/57/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 жовтня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000043 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, вдови, яка на утриманні має дочку 2005 року народження, медичної сестри Київської клінічної лікарні № 3, раніше не судимої, якій запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у лютому 2015 року в м. Києві ОСОБА_3 , яка не була пенсіонером, придбала за грошові кошти у розмірі 800 грн. у невстановленої досудовим розслідуванням особи, якій попередньо передала власну фотокартку, завідомо підроблений документ пенсійне посвідчення зі статусом інваліда ІІ групи № НОМЕР_1 .

10 січня 2019 року ОСОБА_3 близько 4 години 50 хвилин перебувала на залізничній станції м. Ніжина Південно-Західної залізниці по вул. Вокзальна, 1, мала умисел на використання завідомо підробленого документа, реалізовуючи свої злочинні наміри до кінця, при проходженні перонного контролю для посадки до приміського поїзду № 6911 сполученням «Ніжин-Дарниця» пред`явила ОСОБА_4 , яка перебувала на посаді контролера перонного (квиткового) по вокзалу станції Ніжин та уповноважена перевіряти у пасажирів, яким надано право безкоштовного проїзду, документи, що надають право на безкоштовний проїзд, завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 із статусом інваліда ІІ групи, виписане на ім`я ОСОБА_5 , 1974 року народження, і таким чином використала завідомо підроблений документ.

ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, розкаялася, пояснила, що вона бажала отримати пенсійне посвідчення, для його виготовлення передавала гроші та фотокартку незнайомому чоловіку, отримала посвідчення, використала його, коли їхала на роботу.

Прокурор та обвинувачена висловили думку про те, що не потрібно викликати і допитувати свідків, досліджувати письмові докази.

Вивчивши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, впевнившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового розгляду про те, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному провадженні, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме: використання завідомо підробленого документа, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 винна у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , щире каяття та відсутність судимості.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, її вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця роботи та проживання, міцні соціальні зв`язки, перебування на її утриманні хвору дочку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги її характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити їй покарання у виді штрафу.

ОСОБА_3 повинна відбувати призначену їй міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта в сумі 1 144 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1