Справа № 577/4351/19
Провадження № 1-кп/577/492/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження № 0000364 від 15.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст.222 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання своїх знайомих родини ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись телефоном ОСОБА_6 із доступом до мережі Інтернет, маючи умисел на отримання у ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (), яке зареєстровано в реєстрі фінансових установ, кредиту на суму 5000 грн., шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами, будучи обізнаним про обов`язкові умови для отримання, зокрема необхідності заповнення в електронному вигляді заяви відповідного зразку із зазначенням анкетних даних, дати народження, особистої фотокартки, паспортних реквізитів та інших відомостей про особу, яка бажає оформити кредит, надав ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме ОСОБА_7 , яка не уповноважувала обвинуваченого на вчинення вказаних дій.

Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 з метою отримання кредиту для задоволення власних потреб, діючи умисно, надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» щодо особи позичальника, вказавши через мережу Інтернет дані паспорта громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_7 , зазначивши реквізити банківського рахунку, відкритого на ім`я останньої в ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що уподальшому і стало підставою для отримання кредиту в розмірі 5000 грн.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.222 КК України, а саме надання завідомо неправдивої інформації кредитору з метою одержання кредиту у разі відсутності ознак злочину проти власності.

Крім того, 13.11.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання своїх знайомих родини ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи телефон ОСОБА_6 із доступом до мережі Інтернет, переслідуючи умисел на повторне отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами кредиту на суму 5000 грн. у ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (), яке зареєстровано в реєстрі фінансових установ, знаючи обов`язкові умови для оформлення, зокрема необхідності заповнення в електронному вигляді заяви відповідного зразку із зазначенням анкетних даних, дати народження, особистої фотокартки, паспортних реквізитів та інших відомостей про особу, яка бажає отримати кредит, надав зазначеному кредитору анкетні відомості та документи іншої особи, а саме ОСОБА_8 , яка не уповноважувала обвинуваченого на вчинення таких дій.

Так, ОСОБА_4 з метою отримання кредиту для задоволення власних потреб, діючи умисно, повторно, через мережу Інтернет надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» щодо особи позичальника, а саме дані паспорта громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , вказавши реквізити банківського рахунку, відкритого на ім`я останньої в ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що у подальшому стало підставою для отримання другого кредиту в розмірі 5000 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 222 КК України - надання завідомо неправдивої інформації кредитору з метою одержання кредиту у разі відсутності ознак злочину проти власності, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і пояснив, що дійсно у вказані вище час, обставини та спосіб надаючи неправдиву інформацію про осіб бажаючих отримати кредит, за допомогою мережі Інтернет і використовуючи телефон знайомого, оформив два кредитних займу по 5000 грн. кожний. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши ОСОБА_4 , що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, тяжкість, ступінь та суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До обставин пом`якшуючих покарання слід віднести щире каяття у вчиненному та активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, раніше не судимий.

За висновком органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливо і не становить високої небезпеки для суспільства, що необхідно врахувати при призначенні покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Слід зауважити, що санкції частин 1, 2 ст.222 КК України передбачають додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Проте, вказане додаткове покарання застосовується лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Оскільки такого факту встановлено не було, то з огляду на правозастосовні орієнтири викладені у п.17 Постанови пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» наведене додаткове покарання не повинно застосовуватись до обвинуваченого.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст.222, ч.2 ст.222 КК України і призначити наступне покарання:

- за ст.222 ч.1 КК України у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.;

- за ст.222 ч. 2 КК України у виді штрафу розміром три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу розміром три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1