Кримінальне провадження № 194/173/19
Номер провадження 1-кп/194/74/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня2018року за № 0000172 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого на утриманні малолітню дитину, одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 серпня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., штраф сплачений 29 листопада 2017 року;

- 08 грудня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 75, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 17 травня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати 1 рік 1 місяці покарання по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 08 грудня 2017 року та остаточно до відбування покарання - 4 роки 1 місяці позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 25 березня 2018 року приблизно о 15 годин 05 хвилин зайшов до магазину «Брусничка № 03400» ТОВ «Український рітейл», розташований по вул. Харківська, № 5 в м. Тернівка Дніпропетровської області, для придбання продуктів харчування. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Український рітейл», а саме: жувальної гумки «Дірол», льодяна м`ята в кількості 60 шт.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Український рітейл», перебуваючи в приміщенні магазину «Брусничка № 03400», розташований по вул. Харківська, № 5 в м. Тернівка, 25 березня 2018 року приблизно о 15 годині 10 хвилин впевнився, що за ним ніхто не стежить, та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що продавці вказаного магазину відволіклися, та не спостерігають за його діями, підійшов до торгівельного прилавку, що біля касової зони, де знаходяться жувальні гумки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав товар, що перебуває на балансі ТОВ «Український рітейл» саме: 60 шт. жувальних гумок, марки «Дірол», льодяна м`ята по 13,6 г, вартість яких за одну складає 9 грн. 46 коп., загальною вартістю 567 грн. 60 коп., та сховав їх у сумку, що була при ньому.

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця ОСОБА_5 направився до виходу з магазину «Брусничка № 03400», не здійснивши розрахунок за викрадені жувальні гумки. Однак, ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити кримінальне правопорушення по причинам, які не залежали від її волі, так як при виході з приміщення вищевказаного магазину, був затриманий адміністратором магазину «Брусничка № 03400» ТОВ «Український рітейл» ОСОБА_6 разом з викраденим майном, що виключило можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В судове засідання представник потерпілого ТОВ «Український рітейл», не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 розглянути без його участі, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просив призначити на розсуд суду та не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання з приводу обставин злочинних діянь. При цьому докази його вини, здобуті досудовим слідством не оспорює.

Враховуючи те, що обвинувачений, скориставшись своїм конституційним правом, відмовився давати суду показання, разом з тим не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з вересня 2017 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні малолітню дитину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставинами, які обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 17 травня 2018 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та з урахуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Встановлено, що злочини, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в цьому кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив до ухвалення попереднього вироку суду від 17 травня 2018 року.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , те, що він раніше судимий, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкцій ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, призначивши покарання з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів., шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, тому підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначеним покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року, поглинути покарання, призначене за цим вироком та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 30 березня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення: судово - товарознавчої експертизи (висновок № 2022-18 від 07 травня 2018 року), грошові кошти у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- 60 штук (2 коробки) жувальних гумок «Дірол льодяна м`ята», які знаходяться на зберіганні у адміністратора ОСОБА_6 залишити законному володільцеві ТОВ «Український рітейл»;
- СД-диск з відеозаписами з камер відеопостереження магазину «Брусничка № 03400», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1