Справа №523/5882/19
Провадження №1-кп/523/906/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 р. Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Разом з цим, як встановлено головуючим суддею та слідує з інформації канцелярії з кримінальних справ Суворовського районного суду м.Одеси, до провадження судді ОСОБА_1 від судді ОСОБА_10 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, судовий розгляд по якій ще не завершений.

Колегія суддів вважає, що з метою забезпечення розумних строків розгляду проваджень їх необхідно об`єднати в одне судове провадження та присвоїти первісний номер кримінального провадження 523/5882/19.

Учасники судового розгляду не заперечували проти об`єднання в одне судове провадження вказаних кримінальних проваджень.

Так, згідно ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст.217 КПК України. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Під час судового розгляду вказаного провадження, останньою за часом ухвалою колегії суддів від 26.07.2019 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.09.2019 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Разом з цим, заслухавши думку учасників кримінального провадження, під час чого прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою; з`ясувавши позицію адвоката ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не були наведені ризики та підстави подальшого тримання обвинуваченого під вартою, просила обрати її підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний із позбавлення волі; а також вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав позицію свого захисника, колегія суддів, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, вважає доцільним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 ДПС України в Одеській області, із задоволенням клопотання прокурора за нижченаведеними підставами.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу та щодо можливості його зміни на більш м`який, колегія суддів враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого, за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або тез такової. Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_11 , не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальногромадянських прав. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд по правам людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час не проведено допит свідків та не досліджені докази по справі, колегією суддів вживаються всі необхідні дії для розгляду справи в розумні строки, зокрема на це вказує і періодичність та кількість проведених судових засідань по справі, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 строком на два місяці.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 217, 314-316, 331, 334, 369-372, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України (№523/5882/19) та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України (справа №523/12186/18) об`єднати в одне провадження та присвоїти їм єдиний судовий номер №523/5882/19, провадження 1-кп/523/906/19.

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.11.2019 року, включно.

Копії ухвали направити для виконання начальнику Одеської установи виконання покарань №21 ДПС України в Одеській області, а також вручити для відома прокурору та обвинуваченому

ОСОБА_12 судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3