Дата документу 23.09.2019
Справа № 334/1952/18
Провадження № 1-кп/334/229/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0002051 від 06.05.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , 2007 р.н., маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:

-04.12.1998, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 140 КК України, до 2 років позбавлення волі. Із застосуванням ст. 46-1 КК України, відстрочено виконання покарання па 1 рік, призначено штраф у розмірі 680 гривень. В силу п. «А» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року, від покарання звільнений;

- 21.01.1999, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 141, ст. 44 КК України, до 1 року позбавлення волі. Із застосуванням ст. 46-1 КК Украй і відстрочено виконання покарання її а рік, призначено штраф у розмірі 300 гривень;

-04.10.1999, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. З ст. 81, ст. 43 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 06.06.2001 звільнений умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 7 місяців 1 день;

-23.03.2007, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 118 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки. 16.07.2007, на підставі п. «Б» ст.ст. 1, 8, 12, 14 Закону України «Про амністію» від 09.06.2007 року, звільнений від покарання;

-24.04.2013, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 4 ст. 191 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік. 05.05.2015 звільнений по відбуттю іспитового строку;

-22.12.2014, Суворівським районним судом м. Херсон, за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, до 3 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу з позбавленням права керування транспортним засобом на З роки. 01.07.2015, на підставі п. «В» Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнений від покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2017 року, близько 15 години 40 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень раніше не знайомій йому ОСОБА_6 , 1989 року народження, знаходячись на прибережній території поруч з урочищем «Сагайдачне», поблизу будинку № 69 по вул. Скальній в м. Запоріжжя, в ході раптово виниклого конфлікту з чоловіком ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , 1980 року народження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій. передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс два удари кулаками рук в область голови та обличчя ОСОБА_6 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців на верхньому та нижньому повіках лівого ока, гематоми підглазничної області правого ока, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 01 травня 2017 року він відпочивав зі своєю родиною та друзями на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. Діти гуляли разом з їхньою собакою породи Лабрадор. Потім діти підбігли до них та поскаржилися, що незнайомий їм чоловік став погрожувати, що заріже собаку. Після чого, він вирішив підійти до незнайомого чоловіка та зробити йому зауваження з приводу того, що з дітьми так розмовляти не можна. Словесний конфлікт переріс у бійку, в ході якого вони стали наносити один другому удари. Під час бійки, до мене підійшла жінка, яка була разом з чоловіком з яким стався конфлікт. Які були її дії він не пам`ятає, але сталося так, що він наніс їй один удар правою рукою в область обличчя, після чого, у неї пішла кров з носу. Побачивши, що у потерпілій пішла кров, бійка припинилася, їй почали надавати першу допомогу сторонні люди. Після цього, вони зібрали свої речі та поїхали додому.

Після сутички він з потерпілою не спілкувався. Висловлює жаль з приводу того що трапилось.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 01.05.2017 року вона разом зі своїм чоловіком знаходилася на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. До них підбігли діти з собакою без намордника. Її чоловік зробив зауваження, щоб діти відішли від них та не заважали відпочивати. При цьому собака була без намордника а навколо було багато відпочиваючих. Дитина відповіла, що нікуди не піде. Через деякий час, до них підійшов чоловік, якого вони раніше не знали та став виказувати нецензурною лайкою, що нібито ми образили дитину. Між її чоловіком та обвинуваченим почався словесний конфлікт, який переріс у бійку. Вони штовхали та біли один одного. Весь час, вона намагалася не втручатися в конфлікт. Проте стояла неподалік від свого чоловіка. Обвинувачений підбіг до неї та один раз вдарив по потилиці, а другий раз вдарив кулаком в обличчя. Якою рукою наносилися удари вона не пам`ятає, оскільки відразу у неї побігла кров з носу та вона намагалася її зупинити. Чоловік який її вдарив відразу пішов у невідомому напрямку, а до них підбігли люди, які стали надавати першу допомогу. Потім вона побачила, що чоловік який її вдарив, став збирати свої речі, сів в автомобіль «Таврія» синього кольору та поїхав, а вони разом з чоловіком поїхали за ними, паралельно викликав поліцію. Доїхав до будинку АДРЕСА_2 , вони побачили автомобіль «Таврія», дочекалися поліцейських та поїхали додому.

На даний час вона не бачить можливості вирішення цього конфлікту мирним шляхом, в зв`язку з тим, що обвинувачений не виявляє такого бажання.

Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 01.05.2017 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 знаходилася на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. Вони відпочивали, жарили м`ясо на мангалі. До них підбігли діти з собакою породи Лабрадор без намордника. Оскільки він знав, що його дружина побоюється собак великих розмірів, він зробив зауваження дітям, щоб вони відішли від них та не заважали відпочивати. Дитина відповіла, що нікуди не піде в грубій формі. Через деякий час, до них підійшов чоловік, якого він раніше не знав та став виказувати нецензурною лайкою, що нібито ми образили дитину. У них почався словесний конфлікт, який переріс у бійку. При цьому, обвинувачений відразу намагався наносити удари в область голови та тулуба, але він ухилявся від ударів. Під час бійки, дружина намагалася припинити це та вмовляла обвинуваченого покинути їх. В цей момент, обвинувачений наніс удар по потилиці, а другий удар кулаком в обличчя. Дружина відразу закрила обличчя руками, оскільки з носу відразу побігла кров Чоловік який її вдарив відразу пішов у невідомому напрямку, а до них підбігли люди, які стали надавати першу допомогу. Потім він побачила, що чоловік який вдарив дружину, став збирати свої речі, сів в автомобіль «Таврія» синього кольору та поїхав з міста пригоди. Вони з дружиною також зібрали свої речі та поїхали за автомобілем, в який сів обвинувачений. В цей же час вони викликали поліцію. Доїхав до будинку АДРЕСА_2 , вони побачили автомобіль «Таврія», дочекалися поліцейських, надали свої пояснення та поїхали додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він разом з ОСОБА_12 займають посади патрульних поліцейських. 01 травня 2017 року близько 16 години отримали виклик по лінії «102», що на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя сталася бійка. Прибувши на місце події, вони побачили потерпілу разом з її чоловіком. Потім вони отримали від потерпілої прикмети автомобіля, на якому поїхав чоловік, який наносив тілесні ушкодження потерпілій. Прибувши з адресою, двері ніхти не відчиняв, тому вони передали орієнтировку іншим патрулям.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав суду аналогічні пояснення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що 01 травня 2017 року вони відпочивали на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. Разом були їх друзі. Вони жарили шашлик та пили вино. Діти гуляли поряд з собакою породи Лабрадор. Потім діти підбігли до них та поскаржилися, що незнайомий їм чоловік став погрожувати, що заріже собаку. Після чого, її чоловік вирішив підійти до чоловіка який висловлював погрози та Її чоловік пішов зробити зауваження незнайомцю з приводу того, що з дітьми так розмовляти не можна. Коли словесний конфлікт переріс у бійку, вона бачила, що там стояла жінка та намагалася все припинити. Сама вона стала відводити дітей, щоб вони не бачили бійку, а коли бійка припинилася, вона побачила, що жінка, яка стояла поруч з чоловіками закрила обличчя руками, оскільки у неї була кров. Побачивши, що їй почали надавати першу допомогу, вони зібрали свої речі та поїхали додому.

Допитаний свідок ОСОБА_14 пояснив, що 01.05.2017 року він разом ОСОБА_8 та спільними друзями відпочивали на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. Діти гуляли разом з собакою ОСОБА_8 породи Лабрадор. Потім діти підбігли до них та поскаржилися, що незнайомий їм чоловік став погрожувати, що заріже собаку. Після чого, ОСОБА_8 вирішив підійти до незнайомого чоловіка та зробити йому зауваження з приводу того, що з дітьми так розмовляти не можна. Самої бійки він не бачив, а підбіг вже тоді, коли навколо стали голосно кричати, що у жінки тече кров та треба щось робити. Їй почали надавати допомогу, а потім усі розійшлися.

Допитана свідок ОСОБА_15 пояснила, що 01.05.2017 року вона разом ОСОБА_8 та спільними друзями відпочивала на території Урочища Сагайдачного в м.Запоріжжя. Діти гуляли разом з собакою ОСОБА_8 породи Лабрадор. Потім діти підбігли до них та поскаржилися, що незнайомий їм чоловік став погрожувати, що заріже собаку. Після чого, ОСОБА_8 вирішив підійти до незнайомого чоловіка та зробити йому зауваження з приводу того, що з дітьми так розмовляти не можна. Коли словесний конфлікт переріс у бійку, вона бачила, що там стояла жінка та намагалася все припинити. Потім вона побачила, що жінка, яка стояла поруч з чоловіками та намагалася припинити сварку, закрила обличчя руками, оскільки у неї була кров. Побачивши, постраждалій почали надавати першу допомогу, вони зібрали свої речі та поїхали додому.

Окрім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2017, згідно якого, 01 травня 2017 року приблизно о 15 годині 40 хвилин за адресою: м.Запоріжжя, на території Урочища Сагайдачного, поблизу будинку №69 по вул..Скальній в м.Запоріжжя, в ході раптово виниклого конфлікту з чоловіком ОСОБА_6 ОСОБА_10 , усвідомлючи суспільно небезпечних характер своїх дій, ОСОБА_8 наніс два удари кулаком рук в область голови та обличчя ОСОБА_6 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що заподіяли короткочасний розлад здоров`я.

- висновком експерта №2907 від 06.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозгу, синці на ніжньому повіках лівого ока, гематома підглазничної області правого ока, садна в області лівого ліктьового суглобу.

Зазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи.

Зазначене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу (за критерієм розладу здоров`я).

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, індивідуальні властивості яких в ушкодження не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну та не виключається при умовах та у спосіб на які вказує ОСОБА_6 у протоколі допиту потерпілого від 11 травня 2017 року.

Таким чином, досліджені в суді письмові докази у сукупності з показами потерпілої і свідків підтверджують те, що ОСОБА_8 умисно наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 за обставин, як вони зазначені в обвинувальному акті, а звідси вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання, роботи та служби характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК Українисудом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, а також конкретні обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого злочину, наслідки від вчинених злочинних дій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягається вперше, запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, є учасником антитерористичної операції, під час несення військової служби за зразкове виконання своїх службових обов`язків, неодноразово нагороджений різними відзнаками, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, тому мета покарання обвинуваченого ОСОБА_8 може бути досягнута шляхом призначення покарання у виді штрафу.

В кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 30 000 гривень, матеріальні збитки в сумі 1392, 07 гривень та 10 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання стосовно позовних вимог потерпілої суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження провина ОСОБА_8 , суд вважає, що сума матеріальної шкоди, заявлена потерпілою та витрачена на лікування обґрунтована та підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає недоведеним, що внаслідок незаконних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що становить значний час, внаслідок чого відчувала фізичний біль та страждання. На теперішній час, порушився її звичайний устрій життя, вона була вимушена докладати додаткових зусиль для відновлення попереднього стану здоров`я, продовжувати курси лікування та оздоровлення.

За таких обставин, з врахуванням розумності, достатності та співмірності, суд находить вимоги потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що відповідають глибині їх фізичних та душевних страждань, однак, вважає необхідним зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої суму відшкодування моральних страждань у розмірі 5 000 грн.

Потерпіла просила також стягнути з цивільного відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Правовий режим таких сум визначається гл. 8 КПК України як процесуальні витрати.

Згідно із ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач. Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З цивільного позову розмір витрат на провову допомогу складає 10 000 гривень. Однак, як вбачається зі змісту наданих розрахунків, підтвердження цієї суми не доведена. З урахуванням наведеного, зазначені процесуальні витрати не підлягають стягненню з цивільного відповідача.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Цивільний позов заявлений по справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , 1989 року народження - 1392,07 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1