печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0004610 від 18.10.2019 старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0004610 від 18.10.2019 старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004610 від 18.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.10.2019, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , зайшов до торгівельної магазину «Pull and Bear» ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» (), який розташований на 2-му поверсі ТРЦ «Гулівер», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А.

Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину ОСОБА_4 серед інших товарів, викладених у вільній розкладці в торгівельній залі на стелажах, помітив штани, артикул 5683/506/400, вартістю 201 грн. 97 коп., куртку, артикул 9714/508/800, вартістю 217 грн. 87 коп. та сумку рюкзак, артикул 9821/524/015 вартістю 275 грн. 52 коп., після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає з працівників охорони магазину та не може перешкодити, вважаючи, що його дії залишаться непомітними для клієнтів та працівників магазину, не маючи наміру оплачувати вартість товару, ОСОБА_4 одягнув на себе вищевказану куртку, а штани поклав до сумки рюкзака та направився до виходу з магазину «Pull and Bear», де, доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі викрадене майно, пройшов крізь сигнальні антикрадіжкові рамки, розміщені на виході з магазину, та покинув приміщення магазину.

Таким чином, залишивши межі зазначеного магазину ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак крадіжку не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки знаходячись за межами вказаного магазину, не сплативши при цьому за викрадене майно, останній був зупинений працівником вказаного магазину.

У разі доведення своїх злочинних дій до кінця, ОСОБА_4 міг би спричинити ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» () майнову шкоду на загальну суму 695 (одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) гривень 36 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

19.10. 2019 року, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинененому повторно.

Слідчий вказує, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 покладається необхідність запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, чи вчинити інше правопорушення, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки останнього.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити подане клопотання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. У задоволенні клопотання просили відмовити.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004610 від 18.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

19.10. 2019 року, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинененому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 обґрунтовується та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2019; протоколом огляду місця події від 18.10.2019; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.10.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.10.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.10.2019; протоколом огляду відео; іншими матеріалами кримінально провадження в їх сукупності.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.
Так, ні матеріалами клопотання, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено реального існування ризиків, у мірі необхідній для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, на момент розгляду клопотання строк дії тримання під вартою підозрюваного відповідно до ст. 208 КПК України закінчився, проте ОСОБА_4 , з метою дотримання своїх процесуальних обов`язків у судове засідання прибув, відомостей про порушення ним процесуальних обов`язків не надано.
ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

Строк дії ухвали визначити до 23.12. 2019 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1