Провадження № 11-сс/4808/248/19
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000333 від 13.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі представник Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" адвокат ОСОБА_8 вважає, що рішення слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області є невмотивованим, оскільки слідчий суддя не з`ясував належним чином обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу, наслідки арешту майна для інших осіб, не перевірив розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначає, що з наведених в апеляційній скарзі документів ОСОБА_9 ніколи не був власником (беніфіціаром) компанії "DRUCC CORPORATE HOLDINGS LIMITED", що не підтверджується сертифікатом №344534 від 15.05.2008 року (інші докази відсутні), на який посилається орган досудового розслідування, оскільки в даному сертифікаті зазначається виключно про кількісний склад директорів корпорації, де ОСОБА_10 визначений першим директором компанії "DRUCC CORPORATE HOLDINGS LIMITED", а не є власником. Звертає увагу на те, що питання спадкування майна громадянами іноземних держав, окрім законодавства громадянства спадкоємця, регулюються положеннями Закону України "Про міжнародне приватне право". Таким чином, на всю підприємницьку діяльність ОСОБА_11 розповсюджується національне законодавство України. Заявлені наміри матері загиблого ОСОБА_11 на частку в майні Товариства, одним з директорів якого він був, не є такими, що відповідають вимогам Цивільного кодексу України, оскільки не входять до складу спадщини та не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків у виді права на майно товариства , а тому остання не може бути заявником та цивільним позивачем в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, апелянт вказує на те, що станом на день подачі клопотання про накладення арешту, в рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, не пред`явлено обвинувачення, а також відсутні засуджені особи щодо даної події, судове рішення щодо арешту майна, яке належить підприємству може заподіяти істотну шкоду у вигляді репутаційних втрат.

Таким чином, слідчим та слідчим суддею належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КК України для накладення арешту на нерухоме майно.

Просить поновити строк на оскарження ухвали. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року в кримінальному провадженні №0000333 на протиправну відчужену та набуту третіми особами нерухомість, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22), та комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22) за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" () що були набуті шляхом протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та пособників, заборонивши вчиняти дії щодо його відчуження.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_16 про накладення арешту на протиправну відчужену та набуту третіми особами нерухомість, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22), та комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22) за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" () що були набуті шляхом протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та пособників, заборонивши вчиняти дії щодо його відчуження.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2019 року клопотання задоволено. Накладено арешт на протиправно відчужену та набуту третіми особами нерухомість, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 22) та комплекс (реєстраційний номер 22) за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (), що були набуті шляхом протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та пособників, заборонивши вчиняти дії щодо його відчуження.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що наведене у клопотанні нерухоме майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на дане майно з метою його збереження до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- представник Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 395 ч.2 п.3 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В силу ст. 117 ч.1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Представнику ОСОБА_8 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року, оскільки про дану ухвалу йому не було відомо так як розгляд клопотання про накладення арешту на майно здійснювався без участі власника майна, або його представника. Тобто причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою слід визнати поважною.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2019 року клопотання задоволено, накладено арешт на нерухомість що була набута шляхом протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та пособників, заборонивши вчиняти дії щодо його відчуження.

З цим рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2017 року до Кагарлицького ВП надійшла заява адвоката ОСОБА_17 , який діє на підставі довіреності від 02.06.2017 року в інтересах гр.. Пославські Ірен, про те, що період часу з 10.08.2014 року невстановлена особа, зловживаючи довірою ОСОБА_18 заволоділа 97,21% статутного капіталу в ТОВ "Русава-К" та змінила коло засновників зазначеного товариства, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_10 .

Восени 2014 року ОСОБА_19 вступила у права наслідування, згідно встановленого порядку.

Проте прийняти спадщину в частині, що стосується прав та майнових інтересів Засновника ТОВ "Русава-К" Ірен Паславські не змогла, оскільки згідно документально оформлених установчих документів від серпня 2014 року, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та інші заволоділи 97,21 % статутного капіталу в ТОВ "Русава-К" та змінили коло засновників зазначеного товариства.

06 серпня 2019 року за №405 ц/п до СУ ГУ НП в Івано-Франківській області надійшов цивільний позов представника ОСОБА_17 , який діє в інтересах ОСОБА_19 щодо визнання ОСОБА_19 цивільним позивачем, оскільки відповідно до заповіту від 23.02.1996 р. ОСОБА_9 заповів належне йому майно своїй матері ОСОБА_19 .

Таким чином, протиправними діями встановлених досудовим розслідуванням осіб ОСОБА_19 , як спадкоємцю ОСОБА_18 завдано великої матеріальної шкоди.

Як вбачається з клопотання прокурора, метою для накладення арешту на майно, є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та з метою забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні, припинення подальших можливих незаконних дій щодо майна ТОВ "Русава-К".

Окрім цього, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 повідомила про те, що 13 червня 2019 року старшим слідчим слідчого управління ГУ Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_20 оголошено підозру ОСОБА_12 у протиправному заволодінні майном підприємства, шляхом вчинення правочинів з використання підроблених документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду.

З урахуванням наведеного, аналіз клопотання прокурора про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містять правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.173 ч.4 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та забезпечення цивільного позову.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, твердження слідчого судді, при накладенні арешту на протиправну відчужену та набуту третіми особами нерухомість зазначену в клопотанні прокурора, що належить на праві приватної власності Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат", що набуті шляхом протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та пособників на даному етапі досудового розслідування є передчасними.

Колегія суддів вважає, що у зв`язку з тим, що на даний час проводиться досудове розслідування, та належним чином не встановлено чи набуте дане майно протиправним шляхом, для забезпечення цивільного позову слід накласти арешт на нерухоме майно, з позбавлення права відчуження та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухомість розташовану за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Став`янка (колишня вул. Фрунзе), 92 майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 22) та комплекс (реєстраційний номер 22) за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Став`янка (колишня вул. Фрунзе) 92 Б, що на праві приватної власності належить Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (), в рамках кримінального провадження № 0000333, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження, без позбавлення права володіння та користування майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5