Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/666/19
Провадження № 1-кп/475/140/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.07.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

підсудного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с.Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою спеціальною освітою, безробітного, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2019 р. близько 16.00 год. ОСОБА_4 знаходився у будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка.

Під час сварки ОСОБА_4 вийшов на вулицю слідом за ним вийшов ОСОБА_5 .

На подвір`ї у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , реалізуючи який, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 взяв камінь та наніс ним три удари в область голови ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_7 побіг до території сусіднього домоволодіння, а ОСОБА_5 , взявши вдома дерев`яну палицю, наздогнав ОСОБА_7 і наніс йому палицею декілька ударів в область спини.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 ОСОБА_4 спричинені легкі тілесні ушкодження у виді забоїв та саден спини, голови.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.125 ч.1 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Пояснив, що ОСОБА_4 13 травня 2019 р. першим затіяв бійку, знаходячись ще у нього в будинку. Він дійсно наносив ОСОБА_4 удари палицею та каменем у голову та по спині, але спричиняв їх у відповідь на нанесені йому ОСОБА_4 , тобто обороняючись. Просив врахувати ці обставини та суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно 13 травня 2019 р. зі Струтинським були у будинку ОСОБА_5 , де обідали. У цей час ОСОБА_5 затіяв сварку зі Струтинським, останній вийшов з будинку, а потерпілий пішов за ним. У будинку він з ОСОБА_5 не бився. ОСОБА_5 вийшов одразу за ними з будинку, де і почав бити його каменем. Між ними зчинилася бійка, в ході якої вони наносили удари одне одному, лежачи та качаючись на землі. Коли йому вдалося вирватися, він побіг до домоволодіння Струтинського, куди прийшов з палицею ОСОБА_5 та наніс йому кілька ударів нею по спині.

Крім пояснень підсудного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, долученими прокурором під час розгляду провадження.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та витягу з ЄРДР за №0000203, 14.05.2019 р. прийнята заява ОСОБА_4 про спричинення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що підтверджує правомірність починання кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Факт нанесення та виявлення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 підтверджується, крім усних пояснень обвинуваченого, потерпілого, висновком судово-медичної експертизи №213-М від 22.05.2019 р., проведеної судово-медичним експертом ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Доманівського районного суду ОСОБА_9 , згідно якого у ОСОБА_4 виявлені забої та садна спини, голови. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та за обставин указаних в ухвалі від дії тупого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Також спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_4 підтверджене протоколами проведення слідчих експериментів від 27.05.2019 р. за участю потерпілого ОСОБА_4 , від 28.05.2019 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в яких потерпілий та обвинувачений розказали та показали у який спосіб були спричинені тілесні ушкодження.

Зафіксовані у протоколах слідчих експериментів пояснення обвинуваченого та потерпілого узгоджуються між собою та їхніми поясненнями у судовому засіданні щодо механізму та способу спричинення тілесних ушкоджень, а саме за допомогою каменя та палиці в область голови та спини.

Оцінивши кожен доказ окремо та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повне доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Пояснення ОСОБА_5 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в стані оборони свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

Досліджені у ході судового розгляду докази, а саме пояснення обвинуваченого та потерпілого, протоколи слідчих експериментів, вказують на відсутність у діях ОСОБА_5 стану необхідної оборони, оскільки спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 не було завдане з метою негайного відвернення та припинення посягання. У ході судового розгляду недоведено, що посягання з боку ОСОБА_4 взагалі було. Спричинення тілесних ушкоджень на подвір`ї власного домоволодіння з подальшим нанесенням тілесних ушкоджень на території іншого домоволодіння в умовах, коли потерпілий утікав, вказує на те, що ОСОБА_5 переслідував потерпілого, а не оборонявся від його посягань. Зазначене виключає у діях ОСОБА_5 стан необхідної оборони та вказує на умисне спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому, тобто скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, пом`якшуючі покарання обставини.

Підсудний ОСОБА_5 вперше вчинив умисний закінчений злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, не потребує примусового лікування від алкоголізму чи наркоманії.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст.66 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами: вчинення злочину вперше, часткове визнання вини, перебування на утриманні 3 неповнолітніх дітей.

Обтяжуючі покарання ОСОБА_5 обставини судом не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з видів покарань, передбачених за ч.1 ст.125 КК України, суд єдино можливим, доцільним та достатнім для виправлення підсудного вбачає покарання у виді громадських робіт, оскільки обвинувачений постійного місця роботи та джерела доходу не має, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а тому покарання у виді штрафу чи виправних робіт йому не може бути призначене.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня при його оголошенні, та засудженим у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1