Справа № 216/825/15-к
Провадження № 1-кс/216/605/19
В И Р О К
іменем України

28 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 02.02.2015, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню освіту, перебуває в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 06.08.1996 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 17.09.1996 року вирок змінено, за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ст.. 42 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. Звільнився 30.08.1998 року внаслідок застосування Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;

2) 06.09.1999 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 81 ч.2, 81 ч.3, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Постановою Солонянського райсуду Дніпропетровської області від 09.11.2001 року на підставі розділу 2 Заключних та перехідних положень КК України в редакції 2001 року, перекваліфіковано зі ст.ст. 81 ч.3, 140 ч. 3 КК України (1960) на ст. 185 ч. 3 КК України (2001), на підставі ст.42 КК України вважати засудженим до 6 років позбавлення волі. Звільнився 0806.2005 року по відбуттю призначеного покарання;

3) 29.01.2008 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 289 ч. 2, 187 ч.3, 69, 70 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна;

4) 10.01.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 29.01.2008 року, остаточно до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

5) 10.05.2012 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком Центрально-Міського райсуду міста Кривого Рогу від 10.01.2012 року, остаточно до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 09.12.2014 року згідно з ухвалою Софіївського райсуду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 187 та частиною 2 статті 263 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

У ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 10.05.2012 Жовтневим райсудом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.12.2014 року згідно з ухвалою Софіївського райсуду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 26 днів, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і в період відбуття покарання, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
Так, 02 лютого 2015 року, близько о 01.15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому сидінні салону автомобіля марки «Форд Транзит», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався поблизу ТЗК «Спортмайданчик», по вулиці Українська, 137-а, у Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, водій якого надавав послуги таксі, діючи умисно, маючи намір на заволодіння чужим майном, відкрито здійснив напад на водія, раніше не знайомого йому громадянина ОСОБА_6 , а саме притиснувши правою рукою до його шиї ніж, оголосив вимогу зупинити транспортний засіб, та віддати йому мобільний телефон, та наявні у потерпілого грошові кошти, погрожуючи у випадку непокори спричинити тілесні ушкодження небезпечні для життя та здоров`я. Потерпілий ОСОБА_6 реально усвідомлюючи, що ОСОБА_4 притиснув до його шиї ніж, та може реалізувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном та позбавити при цьому його життя, віддав останньому наявні у нього майнові цінності, а саме мобільний телефон «LG Optimus», вартістю 2000,00 грн, та грошові кошти в сумі 150 грн. Отже, ОСОБА_4 заволодів вказаним вище майном, та заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2150,00 грн, після чого, з викраденим з місця злочину втік, розпорядившись ним на свій розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Крім того, у середній декаді грудня 2014 року, ОСОБА_4 , знаходячись на площі Визволення, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу, отримав у подарунок від невстановленої слідством особи ніж, який носив при собі без передбаченого законом дозволу. Так, 02 лютого 2015 року о 04.00 год. ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, та доставлений до Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, розташованого по вул. Першотравнева, 14, у місті Кривого Рогу, де у нього, у службовому кабінеті №107, під час обшуку особистих речей, при складанні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, у присутності понятих, у внутрішній кишені його спортивної куртки, було виявлено та вилучено ніж, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №55/03-58 від 04.02.2015 року, є колючо-ріжучою холодною зброєю, виготовленою саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення (Канадського типу (США)), який він носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 виннимсебе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: 02 лютого 2015 року, близько о 01.15 год. у темний час доби, він викликав таксі, щоб поїхати в район Карнаватки з площі Визволення міста Кривого Рогу. На його виклик під`їхав автомобіль Ford Transit, світлого кольору, за кермом якого був потерпілий, який представився йому на ім`я ОСОБА_7 . Під час поїздки, проїжджаючи поблизу ТЗК «Спортмайданчик», по вулиці Українська, 137-а, у Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, та перебуваючи на передньому сидінні салону автомобіля, він притиснув правою рукою до шиї водія ніж, став вимагати зупинити транспортний засіб, віддати йому мобільний телефон та наявні у потерпілого грошові кошти, погрожуючи у випадку непокори спричинити тілесні ушкодження небезпечні для життя та здоров`я. На його погрози потерпілий ОСОБА_7 віддав останньому наявні у нього майнові цінності, а саме: мобільний телефон «LG Optimus», вартістю 2000,00 грн, та грошові кошти в сумі 150,00 грн, після чого, з викраденим з місця злочину втік, розпорядившись ним на свій розсуд. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , а також письмовими документами, які характеризують особу обвинуваченого та в частині речових доказів та процесуальних витрат.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складам кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 187 та ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше судимий, офіційно не працевлаштований, заподіяну шкоду відшкодував повністю, за місцем проживання характеризується позитивно.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинені злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 187 та ч. 2 ст. 263 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого можливе виключно шляхом ізоляції останнього від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню нових злочинів.

Крім того згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

У силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено дактилоскопічну та криміналістичну експертизи (висновок експерта №55/01-61 від 12.02.2015, висновок експерта №55/03-58 від 04.02.2015) на проведення яких були затрачені кошти з Державного бюджету України в розмірі 491,40 грн, що підтверджується довідками експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому вищевказані процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 66, 70, 71, 72, 187 ч. 2, 263 ч. 2 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 369-376, 392, 395, 532-533 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2012, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 у обчислювати з 02 лютого 2015 року, зарахувавши у строк покарання час попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у дохід Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 491,40 грн (чотириста дев`яносто одна гривня сорок копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні:

- ніж, вилучений 02.02.2015 року, у ОСОБА_4 , переданий на зберігання до камери схову Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, за квитанцією №42 від 11.02.2015 року (том 1 а.с. 119) знищити;

- один слід пальця руки та один слід папілярних ліній, які долучено до матеріалів кримінального провадження №0000299 в якості речових доказів на підставі постанови від 12.02.2015 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , залишити без змін до набрання законної сили вороку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1