279/5033/19 1-кс/279/1957/19

У Х В А Л А
іменем України
27 вересня 2019 року
Слідчий Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому вказав, що 13.09.2019 року близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав, з автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 200 доларів США, в перерахунок в національну валюту 5000 гривень 00 копійок, які належали ОСОБА_5 .
21.09.2019 року у ОСОБА_4 , який причетний до вказаного кримінального правопорушення, було тимчасово вилучено викрадені ним речі потерпілого, а саме: банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень, а також предмет зовні схожий на пістолет, чорного кольору марки «RM-X», серійний номер НОМЕР_3 ; биту чорного кольору виготовлену з полімерного матеріалу з написом «Артем всегда прав», які були визнанні речовими доказами, так як вони підтверджують вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину.
Клопотав про накладення арешту на банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 2500 грн., купюрами номіналом 500 гривень; предмет зовні схожий на пістолет, чорного кольору марки «RM-X», серійний номер НОМЕР_3 ; биту чорного кольору виготовлену з полімерного матеріалу з написом «Артем всегда прав», які вважає предметами злочинного посягання.
Вилучені речі постановою слідчого від 21.09.2019 року визнані речовими доказами.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
При розгляді клопотання встановлено, що є всі підстави вважати, що деякі вилучені речі можуть бути предметом злочинного посягання, нести на собу його сліди, тому можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, однак не встановлено, що повернення власнику, яким є потерпіла особа, відшуканого майна може призвести до його зникнення чи знищення, тому слідчим не доведено необхідність арешту на банківську картку та грошові кошти, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Необхідність накладення арешту на решту вказаного в клопотанні майна та можливість його використання в якості доказів в даному провадженні не обгрунтована. Кримінально-процесуальним законом не передбачено можливості накладення арешту в межах конкретного провадження на майно, яке можливо є предметом злочинних дій, які в провадженні, в якому подано клопотання про арешт, не розслідуються.
За таких обставин, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання про накладення арешту на банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 2500 грн., купюрами номіналом 500 гривень; предмет зовні схожий на пістолет, чорного кольору марки «RM-X», серійний номер НОМЕР_3 ; биту чорного кольору виготовлену з полімерного матеріалу з написом «Артем всегда прав» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1