КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1814/17
Провадження № 1-кп/177/17/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 25.06.2017 щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, судимого: 17.05.2017 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, за ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 повторно, 23.06.2017 приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи на території садового товариства «Мрія Будівельник», розташованого в с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , що на території цього садового товариства, який належить ОСОБА_8 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки та з підвіконня, з зовнішньої сторони вказаного будинку, таємно викрав два мобільні телефони, які належали ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», модель GT 18262MBASEK, колір Metallic Blue, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 1200,00 грн та мобільний телефон марки «М2», модель M578 H, колір Dark Grey, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , вартість якого становить 1950,00 грн, після чого з місця вчинення правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3150,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину не визнав. Надав показання про те, що приблизно на початку літа 2017 року, точної дати не пам`ятає, приїхав на велосипеді з с. Ганнівка, де раніше проживав, до своєї матері, в АДРЕСА_1 . Ввечері зателефонував товаришу, який мешкає в с. Мар`янівка Криворізького району та домовилися з ним зустрітися на мосту, що неподалік турбази о 21 год. 00 хв. З`явившись у визначений час та обумовлене місце, чекав товариши приблизно 1-1,5 години, однак товариш не прийшов. Зателефонувавши йому з`ясував, що він на зустріч прийти не зможе. Повертаючись додому близько 22 год. 00 хв. 22 год. 30 хв., перебуваючи неподалік від турбази, до нього підійшов незнайомий раніше чоловік, який запропонував купити у нього два мобільних телефони з зарядними пристроями, за 500,00 грн кожен. Як пояснював чоловік, під час відпочинку на турбазі у нього сталися неприємності та на даний час не вистачає грошей, щоб доїхати додому, тому він вирішив продати належні йому та його дружині мобільні телефони. Запевняв, що телефоні не крадені та у разі необхідності зможе вислати йому відповідні документи на ці мобільні телефони. Оскільки при собі мав лише 800,00 грн, які повинен був відвезти в лікарню дружині на пологи, запропонував незнайомцю купити ці телефони за вказану суму. Чоловік погодився. Придбані мобільні телефони марки Самсунг та Мейзу, були справні, без сім-карток. Один з них залишив у своєму користуванні, а інший у послідуючому подарував дружині. Через 1-1,5 місяці до нього додому в с. Ганнівка приїхали працівники поліції, які звинуватили у крадіжці цих мобільних телефонів. Погрожуючи триманням під вартою, а також запевняючи у тому, що у разі визнання вини у скоєнні крадіжки йому буде призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі, тим самим здійснюючи психологічний тиск, працівники поліції змусили надати визнавальні показання про скоєння нібито ним крадіжки мобільних телефонів, яку насправді він не вчиняв. Під час проведення слідчого експерименту показання надавав за сценарієм, запропонованим працівниками поліції. Також вказував, що неодноразово з вказаним телефоном приходив до відділення пробації відмічатися згідно з обов`язками, встановленими вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2017, що також свідчить про добросовісність придбання ним цього телефону.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні крадіжки майна, поєднаної з проникненням у сховище, за ознакою повторності підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів.
Допитаний у судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що у його батьків є дачний будинок АДРЕСА_2 . 23.06.2017 він зі своєю дівчиною, батьками та сестрою приїхали на дачну ділянку. Наприкінці дня, завершивши усі справи по господарству, зайшов до будинку, при цьому два телефони марки «Samsung» темно - синього кольору та «М2» темно - сірого кольору поставив заряджатися, залишивши їх на підвіконні, що розташоване зовні будинку на його першому поверсі, а сам ліг спати на другому поверсі. Прокинувшись 24.06.2017 о 09 год. 00 хв., спустився, та хотів узяти мобільні телефони, однак їх на місці не виявив, у зв`язку з чим про крадіжку відразу повідомив працівників поліції. Окрім телефонів зник силіконовий чохол, два зарядні пристрої та подовжувач. Хто міг зайти на території дачного будинку та викрасти телефони він не знає, безпосередньо не бачив. Також вказував, що територія дачного будинку огороджена парканом, висотою приблизно 170-180 см, ворота та калитка мають висоту близько 140-150 см, зачиняються на ключ. На даний час телефони йому повернуто, цивільний позов до обвинуваченого не подавав.
Аналогічні показання надала у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 .
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що він працює оперуповноваженим Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Під час виконання ухвали судді апеляційного суду на проведення НСРД, встановлено місце знаходження мобільних телефонів: «Samsung», модель GТ 18262МВАSЕК, колір Меtallic Вlue, ИМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ИMЕЙ 2: НОМЕР_2 та «М2», модель М 578 Н, колір Dark Grey;- ИМЕЙ1: 869 771 022 712 943, ИМЕЙ 2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_6 HKBN G238 СV, що були викрадені в ніч з 23.06.2017 на 24.06.2017 з дачної ділянки № НОМЕР_7 садового товариства «Мрія - Будівельник», а саме: в АДРЕСА_3 . Також було встановлено, що за вказаною адресою проживав ОСОБА_3 , який добровільно видав два вищевказані мобільні телефони. При перевірці ІМЕІ телефону, розбірці телефону «Samsung», введенні комбінації мобільного телефону «М2» (* НОМЕР_8 ), було виявлено співпадіння з розшукуваними телефонами. Під час опитування останній пояснив, що на територію дачного будинку АДРЕСА_2 помітив два мобільні телефони, які заряджалися та вирішив їх викрасти. З цією метою переліз через паркан, вимкнув з розетки зарядний пристрій та забравши їх разом з мобільними телефонами у такий же спосіб, через паркан залишив територію цього подвір`я. Одним телефоном він користувався сам, іншим користувалася дружина. Дружина на той час мала народити, грошей у нього не було, тому він і вчинив крадіжку. Телефони ОСОБА_3 видав добровільно, про що склав відповідно розписку. Будь-яких недозволених методів розслідування до нього не застосовувалося.
Як слідує з протоколу огляду місця події від 24.06.2017 та фототаблиці до нього, територія дачної ділянки АДРЕСА_2 , огороджена парканом, який має ворота та калитку, що зачиняються на замок. Замок не пошкоджено. Також зафіксовано місце на території подвір`я, де потерпілий ОСОБА_8 на підвіконні будинку, що знадвору, залишив два мобільних телефони, які заряджалися від розетки, розташованої на відстані 1-1,5 м від вікна (т.2 а.п.6).
Згідно з протоколом слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 від 28.09.2017, останній добровільно, в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розповів про обставини вчинення ним крадіжки телефонів з території дачної ділянки АДРЕСА_2 , спосіб проникнення на територію та заволодіння мобільними телефонами з зарядним пристроєм, місце знаходження телефонів та розетки, до якої вони були підключені.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 під час слідчого експерименту узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , даними протоколу огляду місця події від 24.06.2017 щодо місця знаходження мобільних телефонів на час їх викрадення, огородження дачної ділянки парканом.
Відповідно до протоколів про результати проведення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 16.08.2017 (т.2 а.п.23,24), місцезнаходження мобільних телефонів марки «М2», модель М 578 Н, колір Dark Grey;- ИМЕЙ1: НОМЕР_3 , ИМЕЙ 2: НОМЕР_4 та марки «Samsung», модель GТ 18262МВАSЕК, колір Меtallic Вlue, ИМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ИMЕЙ 2: НОМЕР_2 , виявлено в с. Ганнівка Петровського району Кіровоградської області.
Згідно з протоколом огляду від 11.08.2017 (т.2 а.п.26), ОСОБА_3 надав для огляду два мобільні телефони марки «М2», модель М 578 Н, колір Dark Grey;- ИМЕЙ1: 869 771 022 712 943, ИМЕЙ 2: НОМЕР_4 та марки «Samsung», модель GТ 18262МВАSЕК, колір Меtallic Вlue, ИМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ИMЕЙ 2: НОМЕР_2 .
Як слідує з постанови від 11.08.2017, зазначені телефони визнано речовими доказами (т.2 а.п.29) та згідно з розпискою (т.2 а.п.30) передано потерпілому ОСОБА_8 на зберігання.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 18.09.2017 № 3068, ринкова вартість, станом на 24.06.2017, мобільного телефону марки «Samsung», модель GТ 18262МВАSЕК, колір Меtallic Вlue, ИМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ИMЕЙ 2: НОМЕР_2 , придбаного в 2015 році, на дві сім карти, складає 1200,00 грн; мобільного телефону марки «М2», модель М 578 Н, колір Dark Grey; ИМЕЙ 1: НОМЕР_3 , ИМЕЙ 2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_9 , придбаного у 2016 році, складає 1950,00 грн (т.2 а.п.33-39).
Таким чином, дослідивши у судовому засіданні кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним в повному обсязі обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо придбання ним вказаних телефонів у невстановленої особи за 800,00 грн, а не привласнення шляхом вчинення крадіжки, суд вважає безпідставними і розцінює їх, як форму його захисту від обвинувачення та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, ці показання обвинуваченого спростовуються даними протоколу слідчого експерименту від 28.09.2017 (т.2 а.п.50-55), за його ж участі, який суд визнає належним та допустимим доказом. Вказаний протокол підписаний його учасниками, зокрема обвинуваченим ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та застережень, обставини, що викладені у ньому, узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, протоколом ОМП, показаннями потерпілого та свідків.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він двічі приходив до органів пробації відмічатися, з нібито викраденим ним телефоном, не може свідчити про законне придбання телефону та не спростовує доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні його крадіжки.
Щодо показань обвинуваченого в частині вимушеного визнання вини у скоєнні цього кримінального правопорушення, з метою уникнення реального відбування покарання, суд розцінює їх критично та до уваги не бере, оскільки ці показання обвинуваченого спростовуються наданими ним же показаннями у судовому засіданні. Як вказував ОСОБА_3 , він усвідомлював, що перебуває на іспитовому строку, визначеному вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2017, був обізнаний про покладені на нього обов`язки та наслідки їх невиконання, зокрема, щодо не вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку та реального відбування покарання у разі доведення вини за вчинення нового злочину.
Крім того, показання обвинуваченого у судовому засіданні суд визнає суперечливими та нелогічними, оскільки пояснюючи про те, що він не працював, а також те, що його дружина, яка перебувала у лікарні через пологи, потребувала значних коштів, водночас витрачає останні наявні у нього 800,00 грн, які, як він зазначив, необхідно було відвезти дружині в лікарню, на придбання двох мобільних телефонів, при цьому вже маючи у своєму користуванні мобільний телефон, про що останній не заперечував у суді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заперечуючи свою причетність до крадіжки мобільних телефонів за вищевказаних обставин, пояснив, що під час досудового розслідування з боку слідства на нього здійснювався психологічний тиск, через що він вдався до самообмови та вимушений був визнати вину у повному обсязі.
Такі показання обвинуваченого були предметом перевірки, а саме, ухвалою суду від 15.03.2019 доручено керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_3 обставин щодо застосування до нього методів психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000517 від 25.06.2017, працівниками Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (т.3 а.с.95).
Згідно з повідомленням від Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві від 25.09.2019 № 11736/02-1 (т.3 а.с.168), у кримінальному провадженні за № 0000477 від 13.06.2019, прийнято рішення про закриття кримінального провадження, через відсутність у діях працівників Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, про що суду надано витяг з ЄРДР (т.3 а.с.169). Вказана постанова набрала законної сили. Доказів її скасування у судовому засіданні учасниками судового провадження не надано.
Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема за ознакою проникнення у сховище, суд вважає її правильною, при цьому виходить з наступного.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10 «… під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном…..».
Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у місцях, де знаходиться майно.
Огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
Згідно з протоколом ОМП та фототаблиці до нього (т.2 а.п.6), показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , територія дачної ділянки АДРЕСА_2 огороджена високим парканом, який має ворота, калитку, що зачиняються на замок. З протоколу слідчого експерименту слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 вирішив украсти мобільні телефони, які побачив через паркан на подвір`ї одного з домоволодінь у СТ «Мрія - Будівельник» та з цією метою він переліз через паркан, підійшов до місця, де лежали телефони, від`єднав їх від розетки живлення та забравши з собою, переніс за місцем свого проживання та продовжував користуватися.
Таким чином, паркан, через який перелазив ОСОБА_3 , був захистом домогосподарства від сторонніх осіб, що об`єктивно перешкоджав вільному доступу сторонніх осіб, а також дозволяв ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
Правовий висновок з цього питання сформульовано також у Постанові ВС від 26.06.2019 у справі № 630/731/17.
Обставин які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.ст. 50, 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вину не визнав повністю, належних висновків для себе не зробив, злочин вчинив повторно, під час відбування покарання за скоєння аналогічного злочину проти власності, перебуваючи на іспитовому строку (т.2 а.п.57-60), характеризується за місцем проживання задовільно (а.п.66), має на утриманні малолітнього сина (т.2 а.п.64), у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та не перебував (т.2 а.п.62-63), фізично здоровий, однак суспільно-корисною працею не займається, фактично намагаючись поліпшити своє матеріальне становище шляхом скоєння крадіжок.
Беручи до уваги відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, а також з урахуванням його особи, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Крім того, вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 1рік,
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин за ч. 3 ст. 185 КК України фактично не відбувши призначене йому покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2017, у зв?язку з чим остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно визначити відповідно до положень ст. 71 КК України.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, відсутні.
Оскільки ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні перебував під вартою з 03.11.2017 по 21.03.2018 та за даним вироком засуджується до позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання день за день.
Застосований щодо ОСОБА_3 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відстуні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2017 та за сукупністю вироків остаточно визначити до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній, - особисте зобов`язання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 03.11.2017 по 21.03.2018, з розрахунку день за день.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», модель GT 18262MBASEK, колір Metallic Blue, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «М2», модель M578 H, колір Dark Grey, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , силіконовий чохол, два зарядних пристрої, які згідно з розпискою передані потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.29-30), залишити у його власності.
Матеріали кримінального провадження № 0000517 від 25.06.2017 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/1814/17 (провадження № 1-кп/177/17/19).
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: