Провадження № 1-кп/727/437/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу з обвинувальним актом, за кримінальним провадженнями за №0001923 від 27.08.2019 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, раніше не судимого; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України -,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 26.08.2019 року, біля 14.20 год., перебуваючи в магазині №14 ринку «Формаркет плюс», розташованому за адресою: вул. Небесної Сотні 19-Г, м. Чернівці, переслідуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із прилавку вказаного магазину панаму зеленого кольору з вишивкою. Після цього, ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн.

В судовому засіданні, потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 25.10. 2019 року.

При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, встановлено, що угода між потерпілим і обвинуваченим 25.10.2019 року, укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, на умовах того, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин наведених вище; розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні; шкоду завдану злочином в повному обсязі потерпілому відшкодував. Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгодили до призначення покарання останньому у виді штрафу в розмірі 850 грн. (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На момент підписання 25.10.2019 р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 , при дачі показів в судовому засіданні повністю визнав вину, не заперечував що 26.08.2019 року, о 14.20 год., зайшов в магазин №14 ринку «Формаркет плюс», що по вул. Небесної Сотні 19-Г, м. Чернівці, де в приміщенні продажу головних уборів, з прилавку викрав панаму зеленого кольору з вишивкою. В наданих показах пояснив, що повністю розрахувався з потерпілим, який до нього претензій матеріального і морального характери не має; в скоєному розкаявся, запевнив суд що подібного більше не повториться; просив затвердити угоду.

Також, обвинувачений, відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченим умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні також було установлено, що обвинувачений розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 25.10.2019 року про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку і вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 25.10.2019 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 , будучи приведеним до присяги в судовому засіданні надав покази і пояснив, що працює приватним підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність в ТЦ Формаркет по продажу головних уборів; в день вчинення крадіжки він в магазині безпосередньо не був, торгувала його дружина, яка і повідомила про те, що чоловік невідомий схопив панаму і побіг; було викликано працівників поліції; викрадену річ йому було повернуто; претензій до обвинуваченого ні матеріального на морального характеру він не має.

В засіданні потерпілий і обвинувачений підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 25.10. 2019р., між ними угоду та призначити погоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 850 грн. (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 в засіданні не заперечувала проти кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України, та не заперечувала затвердження угоди. Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням - ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав обставини пред`явленого йому обвинувачення, розкаявся у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодував, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого не має, що відповідно було підтверджено ОСОБА_4 в засіданні.

Судом встановлено, що укладення 25.10.2019 року угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено і в судовому засіданні.

Також, встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 25.10.2019 року відповідає вимогам закону та змісту, в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, у тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, а саме що обвинувачений раніше судимий, відшкодував шкоду потерпілому в повному обсязі, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку ОСОБА_4 ; на обліках в психіатричній лікарні не перебуває, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері, активно сприяв органу як досудового розслідування так і під судового розгляду справи в розкритті кримінального правопорушення, працює не офіційно, має постійне зареєстроване місце проживання за яким задовільно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім наведеного, враховуються умови угоди про примирення, укладеної 25.10.2019 року між потерпілим та обвинуваченим, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі узгодженої 25.10.2019 року сторонами угоди, міри покарання суд вважає, що слід призначити ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, узгодженої сторонами угоди по міри покарання, яке буде для обвинуваченого необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначення покарання обвинуваченому буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Речові докази підлягаю вирішенню в порядку вимог ст.100 КПК України;

Процесуальні витрати на залучення експерта по справі в розмірі 628.04 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави за проведення експертизи № 377-Р, в порядку вимог ст.. 124 КПК України.

Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого не застосувалися.

Суд вважає, що відсутні підстави і ризики до застосування до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-315, 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25.10.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим за ст. 185 ч.1 КК України - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу до засудженого ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ за постановою слідчого від 09.09. 2019 року - комп`ютерний диск на якому знаходяться відеозаписи з внутрішніх камер спостереження магазину 14 ТЦ Формаркет залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ за постановою слідчого від 18.09. 2019 року - панаму темно зеленого кольору з емблемою у вигляді листка, належну потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерти у розмірі 628,04 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1