КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буча Київської області, є громадянином України, розлучений, має доньку 2014 року народження, не працюючого, раніше судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника Департаменту- начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , до 18 червня 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень вказав про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою. Також вказав, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подали апеляційні скарги.

Підозрюваний ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилається на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки, які на його думку не виправдовують подальше тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі безпідставно послався на наявність у ОСОБА_5 судимостей та наявність іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у Богунському районному суду м. Житомира, оскільки вони не стосуються кримінального провадження, яке розслідується.

Також, як зазначає ОСОБА_5 , на його утриманні перебуває малолітня дитина донька 2014 року народження, яку він виховує самостійно.

Захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 відмовити, підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі судових засідань Київського апеляційного суду.

На думку захисника, оскаржувана ухвала є очевидно незаконною і обґрунтованою, оскільки висновки слідчого судді, викладені в такій ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону.

Як вказує сторона захисту, до клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 не додано жодного доказу, який би доводив наявність зазначених в ньому ризиків, тобто слідчим та прокурором не було дотримано вимоги ст. 184 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Крім того, у клопотанні слідчого відсутнє будь-яке обгрунтування не можливості запобігання не існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Апелянт посилається також на те, що станом на день винесення оскаржуваної ухвали досудове розслідування завершено, що свідчить про необгрунтованість зазначених органом досудового розслідування ризиків.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційних скарг без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002125, яке розпочато 03 квітня 2018 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, вчинене із корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.
06 липня 2018 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день у порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
06 липня 2018 року ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
28 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 06 жовтня 2018 року.
25 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000633 продовжено до шести місяців, тобто до 06 січня 2019 року.
01 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 30 листопада 2018 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року.
28 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 06 січня 2019 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року.
26 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000633 продовжено до 12-ти місяців, тобто до 05 липня 2019 року.
02 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 02 березня 2019 року включно.
28 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 28 квітня 2019 року включно.
12 квітня 2019 року у порядку ст. ст. 276-279 КПК України ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
18 квітня 2019 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням із заступником начальника Департаменту - начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року задоволено вказане клопотання та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 18 червня 2019 року включно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи підозрюваного та захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження підозрюваного і захисника, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника Департаменту- начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , до 18 червня 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3075/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1