справа № 208/6030/19
№ провадження 1-кс/208/2829/19
УХВАЛА
Іменем України

26 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0001609 від 22.08.2019 року, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня професійно-технічна, холостого, осіб на утримані не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 10.07.2019 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На основі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки;

встановив:

25.09.2019 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження № 0001609 від 22.08.2019 у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обгрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Так, 22.08.2019 року внесені данні в ЄРДР за № 0001609 за ознаками ч. 1 ст. 186 КК України, яка змінена з ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі постанови від 23.09.2019 року.

25.09.2019 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено: 21.08.2019 приблизно о 20:40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в кафе-барі «Стара Фортеця», яке розташоване за адресою: м. Кам`янське, пр. В. Стуса 13 «А», побачив, як із приміщення вищевказаного закладу вийшов ОСОБА_7 , який пересувався на костилях. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_7 його майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_7 його майна, ОСОБА_6 , проходячи між будинками АДРЕСА_2 , 21.08.2019 близько 21.05 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), підбіг з правого боку до ОСОБА_7 та, діючи повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер своїх дій, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, шляхом ривку, вихопив у ОСОБА_7 належну йому сумку коричневого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не має, в якій знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus» (model:MEE7 color: blak, ROM: 32 GB, RAM 3GB), в якому знаходилась сим-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та пенсійна картка «Приватбанку» на ім`я ОСОБА_7 , які матеріальної цінності для потерпілого не мають.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/12.1/1066 від 16.09.2019, завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоди на суму 3566 гривень 33 копійки.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтована та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 21.08.2019; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; речовими доказами у кримінальному провадженні; протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 та потерпілому ОСОБА_7 а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вважав що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, який вчинив злочин в період іспитового строку, та який є схильним до вчинення кримінальних правопорушень та неможливість у законний спосіб забезпечити своє майнове становище вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку застосування до нього менш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із примусовим позбавленням волі.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані, з врахуванням особи підозрюваного, його ставлення до скоєного, спосіб життя та заробітку, відсутності осіб на утримані, сталих соціальних зв`язків, відсутність бажання виправлення та припинення асоціального способу життя.
В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, відносно якого на час розгляду клопотання у провадженні складений обвинувальний акт від 24.01.2019 року Жовтоводською місцевою Прокуратурою Дніпропетровської області направлений до суду за обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, але зазначені обставини не сприяли забезпеченню процесуальної поведінки підозрюваного який вчинив новий тяжкий злочин, та висновків для себе не зробив, не припинив асоціальний спосіб життя. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, доходу не має, а тому заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням можливого покарання за злочин вчинений також під час іспитового строку, обґрунтовують ризик можливого ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду, та дають підстави стверджувати що ризики впливу на потерпілого, дані якого йому відомі та свідків, з якими підозрюваний знайомий з метою ухилення від покарання, є реальними, як і можливість скоєння нового кримінального злочину. А тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, є тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини події, та обґрунтованості підозри, вважав що заявлені ризики є не відповідними та просив обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, так як тяжкість можливого покарання за скоєний злочин не може бути єдиною підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний має місце мешкання у м. Кам`янське, а тому просив обрати щодо ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 25.09.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 21.08.2019; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; речовими доказами у кримінальному провадженні; протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 та потерпілому ОСОБА_7 а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які вказують на обґрунтованість підозри в тому що саме ОСОБА_6 , повторно, 21.08.2019 року об 20.40 годині між будинками АДРЕСА_3 відкрито викрав майно у потерпілого ОСОБА_7 ..

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст.. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 зазначив що факти викладені в підозрі відповідають місцю події, учасникам події, часу та місце події є відповідними, вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є позбавлення волі на строк до шести років, та що на час розгляду клопотання підозрюваний має статус обвинуваченого в межах іншого кримінального провадження який знаходиться у судових органів за ч. 2 ст. 185 КК України, також ОСОБА_6 є особою який засуджений за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.07.2019 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, та з підстав ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, та вирок набув чинності, та новий злочин у скоєні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинений менш ніж 10 днів після набрання вироком законної сили; щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_6 встановлено що він не одружений, дітей не має; не має постійного місця роботи; щодо майнового стану підозрюваного даних не встановлено.
А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не нівелюють фактів викладених у підозрі щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину який є тяжким, крім того з боку захисту будь-яких доказів на підтвердження наявності осіб які б мали можливість і бажали утримувати ОСОБА_6 під час його знаходження у заявленому стороною захисту домашньому арешту не наведено, а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Так, згідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, необхідним є визначення застави у розмірі п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначити до 20 листопада 2019 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 50 (п`ятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1