Справа № 438/1069/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/546/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 438/1069/18 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою заступника начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 04 квітня 2018 року близько 17 год. 40 хв., за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , визнаних винуватими у вчиненні даного кримінального правопорушення та засуджених відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 22 серпня 2018 року, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по вул. С. Бандери м. Борислава Львівської області, шляхом розхитування демонтували трубу, вартістю 556 гривень 50 копійок, довжиною 9 метрів, діаметром 60 міліметрів з недіючого трубопроводу свердловини №1705, інвентарний № 21044, що відноситься до греблі НПЗ-4, яка належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз» та підготували трубу для викрадення, перемістивши її, однак з причин, що не залежали від волі не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені працівниками охорони ТОВ «Секьюрайті».
На вирок суду заступник начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

У своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через м`якість; ухвалити новий вирок яким ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки; згідно з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального та процесуального законів, не врахував у повній мірі і не надав об`єктивної та всебічної оцінки всім обставинам, які мають значення дляпризначення особі покарання, а саме ступеню тяжкості, обставинам вчинення злочину і даним про особу обвинуваченого, належних і достатніх мотивів застосування ст. 69 КК України не навів.На думку прокурора, суд не розмежував і не вказав, які саме обставини справи і дані про особу є такими, що пом`якшують покарання, а які з них такими, що істотно знижують і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому вважає, рішення про застосування ст. 69 КК України не можна визнати обґрунтованим. Зокрема, судом не надано належної оцінки тому, що обвинувачений був ініціатором даного злочину, сам запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна, що належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз». Звертає увагу, що вироком Бориславського міського суду від 22.08.2018 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік. Крім того, зазначає, що в ході допиту обвинуваченого в судовому засіданні встановлено, що вказане кримінальне правопорушення вчинено ним у стані алкогольного сп`яніння, що згідно п. 13 ч.1 ст. 67 КК України є обтяжуючою обставиною.Вважає, що відсутність завданої майнової шкоди, яка віднесена до обставин, які пом`якшують покарання, носить суб`єктивний характер, оскільки обвинувачений не довів свій умисел до завершення, так як був виявлений працівниками охорони. Також, обвинувачений офіційно не працює, а покладається на тимчасові заробітки, а тому суд, призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу спонукає останнього до вчинення нових злочинів.

Представник потерпілого ОСОБА_11 на апеляційну скаргу прокурора подав заперечення. Вважає, що у ході судового розгляду було детально досліджено усі обставини справи, матеріальна шкода відсутня, оскільки представнику потерпілого було повернуто предмет, щодо якого вчинено замах на крадіжу, а тому претензій матеріального чи морального характеру з боку потерпілого немає. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив вирок суду щодо нього залишити без зміни, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду розглянув справу у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив обставини його вчинення, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
У своїй апеляційній скарзі прокурор не оспорює доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , однак вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання через його м`якість.

При перевірці кримінального провадження апеляційний суд встановив, що твердження прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання вимогам кримінального закону через м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав застосування ст. 69 КК України є безпідставними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 24.10.2003 №7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, N 11 від 06.11.2009), вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який є особою молодого віку, раніше несудимий, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні непрацездатну особу, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, зі слів обвинуваченого середньомісячний дохід становить 3000 - 4000 гривень, щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, а також відсутність завданої майнової шкоди даним кримінальним правопорушеннямщо обґрунтовано суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання. Зважив суд і на відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Щодо тверджень прокурора про те, що в ході допиту обвинуваченого встановлено, що вказане кримінальне правопорушення вчинено ним в стані алкогольного сп`яніння, що згідно з п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є обтяжуючою обставиною, то такі на увагу не заслуговують.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000246 щодо ОСОБА_5 , обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 у вчиненні злочину не встановлено.

Врахувавши наведене, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд фактично дійшов висновку, що все це у поєднанні та взаємозв`язку істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та слугує підставою для призначення ОСОБА_5 більш м`якого за видом основного покарання, ніж передбачено законом. Такий висновок суду щодо можливості застосування ст. 69 КК України вмотивований, а переконливих аргументів, які б доводили зворотне, апеляційна скарга прокурора не містить.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 06 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК ( 2341-14 стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою й вважає, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4