1Справа № 335/6131/18 1-кс/335/3369/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохб, Тавужської області, Вірменія, громадянина Вірменії, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 02.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 червня 2018 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), здійснював рух по проїзній частині вул. Прибережна Магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю не менше 100,7 км/год, що перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті. В цей же час по правому тротуару, по ходу руху автомобіля, в зустрічному йому напрямку рухались пішоходи ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 , 2013 року народження. Під час руху, поблизу опори ЛЕП № 220, водій ОСОБА_5 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, скоїв наїзд на бордюрний камінь зліва по ходу свого руху, після чого допустив занос керованого автомобіля, який виїхав на праве узбіччя, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та малолітню ОСОБА_10 , 2013 року народження. Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 10.1., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 12.9. Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7…» Внаслідок порушення вимог п.п. 10.1., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а сам втік з місця пригоди, залишивши автомобіль. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод від 26.07.2018 № 9-481, проведеної експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України, з технічної точки зору, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_10 , 2013 року народження від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_9 була доставлена до лікарні, де цього ж дня померла. Так, згідно з висновком судової медичної експертизи від 02.07.2018, № 2017 смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, нерівномірним кровонаповненням з переважним недокрів`ям внутрішніх органів. В сукупності виявлені ушкодження виникли незадовго до госпіталізації при травматичній дії тупих предметів з надмірним струсом, є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження. Враховуючи характер, локалізацію, механізм і давність виникнення тілесних ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу, весь комплекс ушкоджень міг виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом. Згідно з висновком судової медичної експертизи від 04.07.2018 № 2014 смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до шоку, що формується. Всі ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які в даному випадку призвели до смерті. З огляду на масивність травми, наявність ознак струсу тіла, механізм ушкоджень, висоту розташування крововиливів у м`які тканини, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_10 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб. Крім того, 02 червня 2018 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), здійснював рух по проїзній частині вул. Прибережна Магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю не менше 100,7 км/год, що перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті. В цей же час по правому тротуару, по ходу руху автомобіля, в зустрічному йому напрямку рухались пішоходи ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 , 2013 року народження. Під час руху, поблизу опори ЛЕП № 220, водій ОСОБА_5 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, скоїв наїзд на бордюрний камінь зліва по ходу свого руху, після чого допустив занос керованого автомобіля, який виїхав на праве узбіччя, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та малолітню ОСОБА_10 , 2013 року народження. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_10 , 2013 року народження від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_9 була доставлена до лікарні, де цього ж дня померла. Так, згідно з висновком судової медичної експертизи від 02.07.2018, № 2017 смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, нерівномірним кровонаповненням з переважним недокрів`ям внутрішніх органів. В сукупності виявлені ушкодження виникли незадовго до госпіталізації при травматичній дії тупих предметів з надмірним струсом, є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження. Враховуючи характер, локалізацію, механізм і давність виникнення тілесних ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу, весь комплекс ушкоджень міг виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом. Згідно з висновком судової медичної експертизи від 04.07.2018 № 2014 смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до шоку, що формується. Всі ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які в даному випадку призвели до смерті. З огляду на масивність травми, наявність ознак струсу тіла, механізм ушкоджень, висоту розташування крововиливів у м`які тканини, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_10 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом. Після скоєної дорожньо-транспортної пригоди, приблизно о 17 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_5 , нехтуючи моральними і правовими нормами, а також вимогами пункту п. 2.10 г) Правил дорожнього руху, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для життя травми, не намагався вжити заходів щодо надання потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 медичної допомоги, не звернувся за допомогою до інших осіб та не вжив заходів для їх транспортування до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після скоєння даного наїзду на пішоходів, покинув автомобіль та зник з місця пригоди. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги осіб, які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, яких він сам поставив в небезпечний для життя стан.

Посилаючись на те, що 24.05.2019 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак, незважаючи на завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, процедура ознайомлення з ними не завершена, а тому направити до суду обвинувальний акт та здійснити судом процедуру щодо призначення його до розгляду у межах строку дії запобіжного заходу, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді, не можливо, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні та пояснили, що ризики не зменшилися, триває ознайомлення захисника та підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, який затягується та ускладнюється, у зв`язку з перекладом документів на армянську мову, а строк тримання під вартою закінчується 24.05.2019.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 вже майже рік знаходиться під вартою, вважають, що його тримають під вартою незаконно. Пояснили, що органи досудового розслідування мають докази невинуватості ОСОБА_5 . Всі проведені експертизи по кримінальному провадженню підтверджують, що в момент аварії в автомобілі знаходилась ще одна людина. Все це співпадає з показами ОСОБА_5 , який каже про те, що він не керував транспортним засобом в момент аварії. Розшукові заходи по розшуку четвертого чоловіка, який зник з місця аварії, не проводиться. ОСОБА_5 має захворювання на туберкульоз та потребує лікування поза межами СІЗО. Просять відмовити у продовженні строку тримання під вартою та змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, надавши письмові заперечення.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 02.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

03.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

19.11.2018 до ЄРДР внесено відомості за № 0000349 за ч. 1 ст. 135 КК України. Вказане кримінальне провадження об`єднане в одне провадження під № 0000161.

03.06.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб 02.08.2018 включно.

25.07.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців до 03.10.2018 року.

25.07.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 22.09.2018 року

19.09.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, а саме до 03.12.2018.

19.09.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 21.11.2018.

23.11.18 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.12.2018.

30.11.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 8 місяців, а саме до 03.02.2019.

30.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 28.01.2019.

28.01.2019 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 8 місяців, а саме до 03.06.2019.

28.01.2019 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 28.03.2019.

26.03.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.05.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню 13.05.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено та матеріали кримінального провадження відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України і з урахуванням положень ч. 3 ст. 219 КПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №1950-VIII від 16.03.2017), строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені для строків досудового розслідування.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, є громадянином іншої держави, не працевлаштованого, постійного місця проживання на території України не має, раніше судимого на території інших держав, а також те, що після звільнення з СІЗО, порушив покладений на нього обов`язок, в рамках іншого кримінального провадження.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеню участі підозрюваного у його вчиненні, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину та за ч. 1 ст. 135 КК України, які віднесено до злочину невеликої тяжкості.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, ступінь участі підозрюваного у вчинені інкримінованого злочину

Щодо доводів захисника про наявність хронічного захворювання у ОСОБА_5 туберкульозу та неможливість його знаходження під вартою, так як потребує лікування, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки відповідно до наданої стороною захисту довідкою лікаря-фтизіатра КУ «Запорізький ПТД №3» ЗОР від 24.11.2018, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 задовільний, отримує лікування та знаходиться під наглядом лікаря - фтизіатра.

Щодо заперечень сторони захисту про ймовірну непричетність підозрюваного до вчинення даного кримінального правопорушення з урахуванням висновків експерта суд зазначає, що в матеріалах клопотання містяться інші докази та експертні дослідження, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 .

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлено, що 24.05.2019 року спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак, незважаючи на завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, процедура ознайомлення з ними не завершена (ускладнюється відповідними перекладами на армянську мову), а тому направити до суду обвинувальний акт та здійснити судом процедуру щодо призначення його до розгляду у межах строку дії запобіжного заходу, а також те, що на даний час ризики не зменшилися, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в межах строку, досудового розслідування до 03.06.2019 включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою, в межах строку, досудового розслідування до 03 червня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1