Справа № 455/780/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/609/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.08.2019 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.08.2019 року задоволено клопотання прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000205 від 01.06.2019 року та накладено арешт на автомобіль марки «Зил-131», транзитний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_1 , фактичними користувачами якого є - ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , житель с.Тур`є Старосамбірського району Львівської області, шляхом заборони права його власника та фактичних користувачів на відчуження та користування вказаним автомобілем.

Адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт автомобіля.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт зазначає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки таке не містить підстав та мети арешту майна, зазначено лише загальні формулювання, до клопотання долучені копії документів та інші матеріали, які належним чином не завірені слідчим та прокурором.

Апелянт вважає, що ухвал слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, і таку слід скасувати та в судовому засіданні навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечила подану адвокатом ОСОБА_6 апеляційну скаргу та вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідача та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та адвоката, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, а саме автомобіль марки «Зил-131», транзитний номер НОМЕР_1 у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальний об`єкт, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Крім цього, суд апеляційної інстанції встановив, що слідчим суддею дані обґрунтовані висновки щодо клопотання прокурора про арешт майна та доводи апеляційної скарги були перевірені слідчим суддею під час судового розгляду та таким була надана правильна та вмотивована відповідь, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Водночас, колегія суддів враховує те, що автомобіль із деревиною був виявлений у с.Тур`є працівниками поліції о 23 год. 30.05.2019 року, відомості до ЄРДР про кримінальне провадження №0000205 за ч.1 ст.246 КК України внесені 01.06.2019 року, автомобіль марки «Зил-131», транзитний номер НОМЕР_1 , увесь цей час, а саме два з половиною місяці, знаходиться на штрафмайданчику Старосамбірського райвідділу поліції, проте до цього часу жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, користувачі даного автомобіля ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є свідками у даній справі, а власник автомобіля ОСОБА_7 взагалі не проходить у даному кримінальному провадженні ні в якому статусі.
Крім того апеляційний суд враховує те, що злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України є злочином середньої тяжкості, санкцією якого не передбачено конфіскацію майна.
Усі вищеперераховані обставини породжують обґрунтовані сумніви у колегії суддів у необхідності арешту даного автомобіля в частині заборони його користування власником або уповноваженим власником особами, тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою слід частково задовольнивши клопотання прокурора та накласти арешт на автомобіль лише в частині заборони його відчуження, а автомобіль передати на відповідальне збереження власнику майна.
На думку колегії суддів у даному випадку така форма арешту майна у забороні його відчуження буде повністю відповідати меті арешту майна у даному кримінальному провадженні та не порушить право власника на використання цього майна.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 про арешт майна задоволити часткового.
Накласти арешт на автомобіль марки «Зил-131», транзитний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_1 , фактичними користувачами якого є - ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , житель с.Тур`є Старосамбірського району Львівської області, шляхом заборони права його власника та фактичних користувачів на відчуження вказаного автомобіля.
Автомобіль марки «Зил-131», транзитний номер НОМЕР_1 , повернути на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_7 або уповноваженим власником особам.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: