ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2654/19 Справа № 211/231/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003280, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Дніпродзержинська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 грудня 2015 року по 06 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також за цим вироком засуджено ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 грудня 2015 року по 06 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи № 58/01-80 від 24 листопада 2015 року в розмірі 368 грн. 28 коп., витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи №58/01-322 від 24 грудня 2015 року в розмірі 491 грн. 04 коп., витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи № 58/01-224 від 10 грудня 2015 року в розмірі 491 грн. 04 коп., витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи № 58/01-323 від 24 грудня 2015 року в розмірі 491 грн. 04 коп.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожного окремо визнано винуватими у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, за наступних обставин.
17 листопада 2015 року приблизно о23 годині 15 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь розподілених ролей, реалізуючи заздалегідь спланований спільний злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами та іншим цінним майном, шляхом нападу з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, зайшли до приміщення торгового намету «Оболонь», який розташований по вул. Ленінського Комсомолу, 14«А» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де здійснили напад на продавця вказаного торгівельного намету ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_8 , діючи відповідно до розподілених ролей, знаходячись у присутності ОСОБА_9 , дістав з кишені куртки, одягненої на ньому, невстановлений слідством предмет, схожий на ніж, та приставив його до шиї ОСОБА_10 , застосувавши таким чином погрозу насильством до останньої, в разі, якщо вона не повідомить їм інформацію про наявність та місцезнаходження грошових коштів та іншого цінного майна, яка реально оцінюючи обстановку, що склалася, та серйозність погроз, вказані погрози сприйняла як реальні, в зв`язку з чим повідомила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про місцезнаходження грошових коштів та майна, які знаходились на прилавку.

Надалі, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_9 в місці, на яке вказала потерпіла ОСОБА_10 , а саме на прилавку в торгівельному наметі, виявила та заволоділа грошовими коштами в сумі 916 гривень, продуктами харчування та горілчаними виробами, які належать ФОП ОСОБА_11 . В цей же момент ОСОБА_8 , застосовуючи невстановлений слідством предмет, схожий на ніж, здійснював охорону потерпілої ОСОБА_10 та унеможливив здійснення опору останньої. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 було спричинено моральний збиток, та потерпілій ФОП ОСОБА_11 майновий збиток на загальну суму 3586 грн 94 коп.

Крім того, 05 грудня 2015 року в період часу з 17:20 до 17:35 годин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь розподілених ролей, реалізуючи заздалегідь спланований спільний злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами та іншим цінним майном, шляхом нападу з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, зайшли до приміщення магазину «Зоотовари», який розташований по АДРЕСА_4 , де здійснили напад на продавця вказаного магазину ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_8 , діючи відповідно до розподілених ролей, знаходячись у присутності ОСОБА_9 , дістав з кишені куртки, одягненої на ньому, кухонний ніж, та приставив його до шиї ОСОБА_7 , таким чином застосувавши погрозу насильством до останньої в разі, якщо вона не повідомить інформацію про наявність та місцезнаходження грошових коштів та цінного майна, яка реально оцінюючи обстановку, що склалася, та серйозність погроз, вказані погрози сприйняла як реальні, в зв`язку з чим повідомила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про місцезнаходження грошових коштів та майна, які знаходились на столі прилавку.

Надалі, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_9 в місці, на яке вказала потерпіла ОСОБА_7 , а саме у картонній коробці на столі, виявила та заволоділа належними ФОП ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 443 грн 64 коп, 10 стіками кави марки «Neskafe», та належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки HTC «C-300» IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_2 . В цей же момент ОСОБА_8 , застосовуючи кухонний ніж, здійснював охорону потерпілої ОСОБА_7 , та унеможливив здійснення опору останньої. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_7 було спричинено моральну та майнову шкоду на загальну суму 1827 грн 60 коп, потерпілій ОСОБА_12 - на загальну суму 467 грн 44 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок змінити в частині розподілу процесуальних витрат, зазначити в резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь держави стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних долях по 920 грн. 70 коп. з кожного.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор, не заперечуючи доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні ними злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні суспільно небезпечних діянь за обставин, викладених у вироку, правильність їх кваліфікації за ч. 2 ст. 187 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожному окремо апеляційний суд виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, апеляційний суд приходить до висновку про їх обґрунтованість.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.

Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на те, що суд неправильно розподілив між обвинуваченими процесуальні витрати, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи № 58/01-80 від 24 листопада 2015 року, дактилоскопічної експертизи № 58/01-322 від 24 грудня 2015 року, дактилоскопічної експертизи № 58/01-224 від 10 грудня 2015 року, дактилоскопічної експертизи № 58/01-323 від 24 грудня 2015 року, по 920 грн 70 коп з кожного.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4