Справа № 446/584/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження № 0000123 від 15.03.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, тимчасово проживаючого АДРЕСА_3 , українця, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На підставі виконавчого листа № 446/2374/15-ц від 22 серпня 2017 року, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом 22.08.2017 року на виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.07.2017 до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_7 .
Однак, від сплати аліментів ОСОБА_4 , злісно ухиляється, внаслідок злісного ухилення ОСОБА_4 від виплати коштів для утримання неповнолітніх дітей, в період часу з липня 2017 року до 01 березня 2018 року, утворилась заборгованість на суму 18902,03 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот дві) гривні 03 копійки, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
За вказані дії ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та визнав фактичні обставини кримінального правопорушення, дав покази, які відповідають обставинам викладеним у обвинувальному акті, а саме повідомив про те, що йому відомо з 2017 року про наявність рішення про стягнення з нього аліментів та про заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилась за цей час у сумі приблизно 18902 грн. З дітьми останнім часом він не бачиться, їх в основному виховує їх матір.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але до початку судового засідання, через канцелярію суду подала заяву вх. № 6826 від 19.08.2019 року в якій просила справу розглядати у її відсутність, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с.55), офіційно не працює, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 58)
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з приведених вище обставин, позиції державного обвинувача у судовому процесі, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та його відношення до скоєного, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання за ч.1 ст.164 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, вважаючи, що даного покарання буде достатньо й воно є необхідним для його виправлення та перевиховання, попередження нових правопорушень. Також суд вважає за можливе застосувати ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому випробування та покласти на нього обов`язки, відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України, які він повинен виконати за рішенням суду.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.
Керуючись ч.3. ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком - один рік, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2. ст. 394 КПК України, цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: