ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/860/19 Номер провадження 11-сс/814/632/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за клопотанням по кримінальному провадженню № 0000175 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 12.08.2019,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Карлівка Полтавської обл., українцю, громадянину України,з середньо-спеціальною освітою, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому,

- 01.02.2011 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 187 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки;

- 28.10.2011 Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі;

- 25.01.2012 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 23.05.2016 по відбуттю строку покарання;

- 23.12.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, який був змінений 27.07.2017 Апеляційним судом Полтавської області ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 18 год. 00 хв. 07 жовтня 2019 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави в сумі 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступні банківські реквізити: код отримувача (код ЗКПО) 26304855, Банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, р/р 5950.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь- який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного обов`язки, один місяць, до набрання вироком законної сили, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; 2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 встановлено обчислювати з 18 год. 00 хв. 09 серпня 2019 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину в якому він підозрюється і те, що підозрюваний раніше судимий, вчинений злочин в період не знятої та не погашеної судимості, в короткий проміжок часу від дня вчинення 1.08.2019 злочину.

При визначенні застави в розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 182 КПК України, а саме в сумі 88 100 грн., слідчий суддя врахував обставини злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, вказавши, що саме такий розмір застави може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 , посилаючись на те, що слідчий суддя не врахував наявність у нього постійного проживання та роботи просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19 год. до 7 год. або заставу у мінімальному розмірі, передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України.
Свої вимоги захисник мотивує тим, слідчий суддя не врахував відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та ризиків, передбачених ст.177 КПК України і того, що слідчим не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Одночасно, захисник посилається на те, що слідчий суддя, визначаючи розмір застави перевищив мінімальні розміри, передбачені ч.5 ст. 182 КПК України, не врахував того, що підозрюваний не працює через це визначена судом сума застави є непомірною.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги з підстав у ній наведених, думку прокурора, який, посилаючись на законність оскаржуваного рішення слідчого судді просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, пояснення слідчого, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000175 від 09.08.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (а.п. 5).
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 09.08.2019 приблизно 11 год. 50 хв., перебуваючи, поблизу автостанції "Диканька", по вул. Кащука, 1 в смт. Диканька Диканського р-ну Полтавської обл., діючи умисно, повторно з метою заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривка зірвав із шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок 585 проби, вагою приблизно 20 грамів, після чого з місця злочину зник, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 15 000 грн.( зі слів потерпілої).

09.08.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно. Від підпису про отримання повідомлення про підозру підозрюваний ОСОБА_8 за участі захисника ОСОБА_9 , слідчого СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 відмовився (а.п. 15-16).
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0002272 від 02.08.2019 у якому 8.08.2019 повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину 1.08.2019, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно (а.п. 19,20-21).
11.08.2019 слідчий відділу СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури прокурором ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , мотивуючи це тим, що підозрюваний під загрозою покарання може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , на думку ініціатора клопотання, з таких причин:
-особисте зобов`язання - у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання;
-особиста порука - при проведенні досудового розслідування не встановлено осіб, які б надали письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та зобов`язується за необхідності доставити до органу досудового розслідування чи суду підозрюваного на першу вимогу;
-застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Крім того, застосування даного запобіжного заходу навпаки може спонукати підозрюваного до вчинення нових крадіжок;
-домашній арешт - є більш м`яким запобіжним заходом, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним вище ризикам, оскільки ОСОБА_8 зареєстрований у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , однак там не проживає, з близькими родичами зв`язків не підтримує, тому фактично постійного місця проживання не має.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 88 100 грн. 00 коп. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній може безперешкодно покинути територію Диканського району Полтавської області, виїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як даний злочин був вчинений в період не знятої та не погашеної судимості, в короткий проміжок часу від дня вчинення 1.08.2019 злочину.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними:

протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 9.08.2019 і протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9.08.2019, відповідно до яких потерпіла підтвердила, що до неї підбіг ОСОБА_8 , одягнений у білу футболку та сині бриджі, та шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою приблизно 20 грам ( а.с.8-11);

протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 9.08.2019, згідно яких остання підтвердила, що 9.08.2019 ОСОБА_8 , підійшов до незнайомої їй жінки, протягнув до неї руку та почав тікати в сторону вул.1 Травня і в цей момент жінка почала кричати, зокрема слово «Цепочка» (а.с. 12);

протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 9.08.2019, згідно яких ОСОБА_8 в момент затримання був одягнений у футболку білого кольору та джинсові бриджі синього кольору, при собі мав ланцюжок із жовтого металу, грошові кошти різного номіналу, мобільний телефон та паспорт (а.с. 13-14).

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 злочину та дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, короткий проміжок між вчиненням останніх злочинів, а саме 1.08.2019 та 9.08.2019, не працюючого, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, які просять апелянти: домашній арешт в нічний час доби або заставу у меншому розмірі.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до вимог ч. 4,5 ст. 182 КПК України, визначив заставу 88 100 грн. 00 коп. З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки визначений розмір застави здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.
Доводи апелянтів про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 як про це вказується в апеляційних скаргах, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 12.08.2019 щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4