Провадження № 11-кп/4820/142/19
Справа № 678/1495/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
цивільного позивача ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0000138 від 12.06.2017 року, за апеляційними скаргами прокурора і обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, працюючого інженером-механіком Меджибізької селищної ради Летичівського району, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, інвалід ІІІ групи, не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном на три роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільні позови задоволено частково.
Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , в сумі 293600,00 грн. та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.
Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_12 , законним представником якої є ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , в сумі 393600,00 грн. та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.

Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_13 з ОСОБА_11 в сумі 253600,00 грн. та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.

Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_11 в сумі 293600,00 грн. та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.

Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_14 , законним представником якої є ОСОБА_13 з ОСОБА_11 та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.

Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_15 , законним представником якого є ОСОБА_13 з ОСОБА_11 та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», , в сумі 6400,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 , судові витрати в дохід держави за проведення інженерно-технічних експертиз: № 264А від 04.08.2017 року в сумі 296,61 грн. та № 244А від 14.08.2017 року в сумі 1581,92 грн., на загальну суму 1878,53 грн..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не обрано.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 11.06.2017 року близько 19 години ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом Audi A6 ZNH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Т-23-18 Остропіль-Вовковинці, зі сторони с. Варенка Летичівського району Хмельницької області в напрямку смт. Летичів, на 69 км+70 м, в порушення вимог п.п. 2.3., 2.9 А, 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України, перевозив пасажирів з не пристебнутими ременями безпеки, а саме ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_16 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні і проявив неуважність та не врахував дорожню обстановку та її зміни, при проїзді плавного повороту автодороги праворуч, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним, не впорався з керуванням автомобіля і виїхав на смугу зустрічного руху та допустив занос автомобіля і втрату контролю над його керуванням, в результаті чого автомобіль здійснив виїзд на ліве узбіччя з подальшим з`їздом за межі проїжджої частини дороги, де лівою боковою частиною контактував з деревом та зупинився в перекинутому на дах положенні.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Audi A6 ZNH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 26.09.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів передньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, внутрішньої поверхні нижньої та середньої третини правого стегна, внутрішньо-задньої поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна, тильної поверхні лівої кисті; осаджень шкіри тильної поверхні лівої кисті з переходом на задню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки, тильної поверхні правої стопи, внутрішньо-задньої поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, передньо - зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають не значні скороминущі наслідки; підшкірних крововиливів підборіддя зліва з переходом на нижню губу зліва, лівої щоки, передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 2-4 ребер, передньої поверхні черевної стінки нижче пупка; осадження шкіри зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча з переходом на плечовий пояс зліва; рани шкіри правої скроневої ділянки; крововиливів під вісцеральну та парієнтальну плевру обох легень, діафрагми справа, під капсулу передньої поверхні селезінки, в тканину підшлункової залози, під капсулу лівої нирки, під тверду та м`які оболонки конвекситальної поверхні лівої півкулі головного мозку, підшкірно-жирову клітковину міжлопагочної ділянки та задньої поверхні шиї, в підшкірно-жирові клітковину нижнього відділу шийного відділу хребта, в м`які тканини плечевого поясу зліва в проекції лівої лопатки, в м`які тканини верхнього квадранту лівої сідниці; розривів задньої поверхні лівої легені в ділянці корення, задньої поверхні нижньої долі правої легені, задньої поверхні селезінки, зв`язкового апарату правого грудино-ключичного з`єднання; переломів лівої ключиці в середній третині, 1, 2, 3 ребер справа та 6-9 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 1, 2, 6, 9 ребер зліва по задній аксілярній лінії, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 766 від 01.08.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів м`яких тканин обох навколо-очних ділянок обличчя, поверхневої рани м`яких тканин нижньої губи, струс головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я; саден шкіри та поверхневі рани м`яких тканин лівої половини грудної клітки, лівої бічної поверхні черевної стінки, тильної поверхні променево- зап`ясткового суглобу правої верхньої кінцівки, 1-2-го пальців кисті лівої верхньої кінцівки, крововиливу м`яких тканин передньої поверхні середньої третини гомілки правої нижньої кінцівки які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, та мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів; саден шкіри та поверхневі рани м`яких тканин лівої половини тазу, закритого перелому лівої сідничної кістки тазу з невеликим зміщенням уламків, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_11 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Скасувати ухвалу Летичівського районного суду від 03.12.2018 року, якою виправлено описку допущену у вироку Летичівського районного суду від 28 листопада 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_11 .. Просить повторно дослідити характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_11 .. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що суд усупереч вимогам ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування як основного так і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню. Крім того, в порушення ч.1 ст. 379 КПК України, ухвалою від 03.12.2018 року суд фактично вніс зміни до резолютивної частини вироку в частині звільнення ОСОБА_11 на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням у вигляді іспитовного строку тривалістю три роки. Наголошує, що обрана міра покарання суперечить загальним засадам призначення покарання, оскільки не досягає своєї мети кари за вчинений злочин та виправлення обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок змінити, визнати висновок експерта №1166 від 14.06.2017 року недопустимим доказом та виключити посилання на нього у мотивувальній частини вироку, як на доказ вини обвинуваченого. Виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання на обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити його від відбування основного і додаткового покарання. Зауважує, що він в день події, алкоголь не вживав, освідування не проходив та з постановою прокурора його не знайомили, про що він повідомляв суд. Вказує, що в протоколі відібрання зразків для експертизи та в експертному висновку відрізняється опис флакону у який відбирався зразок крові, а саме наявність опечатування, ємкість, дата відбору зразка крові та ініціали особи, в якої відібраний зразок крові який досліджувався експертом. Зауважує, що слідчий ОСОБА_17 , який доставив об`єкт для дослідження, немає відношення до справи. Звертає увагу, що під час відібрання зразків крові для проведення експертного дослідження були порушені вимоги КПК України щодо порядку та процедури відібрання біологічних зразків для біологічного дослідження, оскільки відібрання зразків проведено 11.06.2017 року незрозуміло яким способом, без постанови прокурора, без залучення понятих. Вважає, що порушено вимоги Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року, оскільки відібрання зразків крові у ОСОБА_11 проводилося не лікарем чи фельдшером, а медсестрою самостійно, тобто не вповноваженою особою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 на підтримання доводів поданої обвинуваченим апеляційної скарги, думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_9 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обинуваченого ОСОБА_11 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Цих імперативних вимог закону, судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до положення п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК України може призначити додаткові покарання, зокрема, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

Проте, при ухваленні вироку, суд в порушення вимог закону в мотивувальній та у резолютивній частинах вироку при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_11 ст. 75 КК України безпідставно звільнив останнього від відбування покарання як основного так і додаткового, залишивши поза увагою вищенаведені положення КК України, наслідки злочинного діяння - спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та потерпілій ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень, які є у прямому причинному зв?язку з настанням смерті останньої, обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальнного правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, заслуговують на увагу.

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_11 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Згідно п.4 ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_11 , 11.06.2017 року близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом Audi A6 ZNH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Т-23-18 Остропіль-Вовковинці, зі сторони с. Варенка Летичівського району Хмельницької області в напрямку смт. Летичів, на 69 км+70 м, в порушення вимог п.п. 2.3., 2.9 А, 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України, перевозив пасажирів з не пристебнутими ременями безпеки, а саме ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_16 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні і проявив неуважність та не врахував дорожню обстановку та її зміни, при проїзді плавного повороту автодороги праворуч, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним, не впорався з керуванням автомобіля і виїхав на смугу зустрічного руху та допустив занос автомобіля і втрату контролю над його керуванням, в результаті чого автомобіль здійснив виїзд на ліве узбіччя з подальшим з`їздом за межі проїжджої частини дороги, де лівою боковою частиною контактував з деревом та зупинився в перекинутому на дах положенні.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Audi A6 ZNH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 26.09.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів передньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, внутрішньої поверхні нижньої та середньої третини правого стегна, внутрішньо-задньої поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна, тильної поверхні лівої кисті; осаджень шкіри тильної поверхні лівої кисті з переходом на задню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки, тильної поверхні правої стопи, внутрішньо-задньої поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, передньо - зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають не значні скороминущі наслідки; підшкірних крововиливів підборіддя зліва з переходом на нижню губу зліва, лівої щоки, передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 2-4 ребер, передньої поверхні черевної стінки нижче пупка; осадження шкіри зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча з переходом на плечовий пояс зліва; рани шкіри правої скроневої ділянки; крововиливів під вісцеральну та парієнтальну плевру обох легень, діафрагми справа, під капсулу передньої поверхні селезінки, в тканину підшлункової залози, під капсулу лівої нирки, під тверду та м`які оболонки конвекситальної поверхні лівої півкулі головного мозку, підшкірно-жирову клітковину міжлопагочної ділянки та задньої поверхні шиї, в підшкірно-жирові клітковину нижнього відділу шийного відділу хребта, в м`які тканини плечевого поясу зліва в проекції лівої лопатки, в м`які тканини верхнього квадранту лівої сідниці; розривів задньої поверхні лівої легені в ділянці корення, задньої поверхні нижньої долі правої легені, задньої поверхні селезінки, зв`язкового апарату правого грудино-ключичного з`єднання; переломів лівої ключиці в середній третині, 1, 2, 3 ребер справа та 6-9 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 1, 2, 6, 9 ребер зліва по задній аксілярній лінії, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 766 від 01.08.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів м`яких тканин обох навколо-очних ділянок обличчя, поверхневої рани м`яких тканин нижньої губи, струс головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я; саден шкіри та поверхневі рани м`яких тканин лівої половини грудної клітки, лівої бічної поверхні черевної стінки, тильної поверхні променево- зап`ясткового суглобу правої верхньої кінцівки, 1-2-го пальців кисті лівої верхньої кінцівки, крововиливу м`яких тканин передньої поверхні середньої третини гомілки правої нижньої кінцівки які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, та мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів; саден шкіри та поверхневі рани м`яких тканин лівої половини тазу, закритого перелому лівої сідничної кістки тазу з невеликим зміщенням уламків, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 з приводу того, що в день вчинення ДТП алкоголь він не вживав, освідування не проходив та з постановою прокурора його не знайомили, а тому висновок експерта №1166 від 14.06.2017 року є недопустимим доказом, перевірені колегією суддів і не беруться до уваги з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено правила оцінки доказів, відповідно до яких суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час оцінки судом першої інстанції доказів, наданих сторонами кримінального провадження щодо перебування обвинуваченого в стані алкогольного спяніння, судом дотримано вимоги ст. 94 КПК України та зроблено правильний висновок, що обвинувачений ОСОБА_11 в момент керування транспортним засобом і вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено безпосередньо в суді першої та апеляційної інстанції факт вчинення дорожньо - транспортної пригоди обвинуваченим ОСОБА_11 в стані алкогольного сп?яніння підтверджується висновком експерта № 1166 від 14.06.2017 року, відповідно до якого за результатами судово-токсикологічної експертизи зразків крові ОСОБА_11 , 1970 р.н., виявлено етилового (винного) алкоголю в крові 2,06‰ (проміле).

Відібрання зразків біологічного середовища у обвинуваченого після ДТП, проводилися у закладі охорони здоров`я, куди він доставлений у відповідності до вимог п.14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р №1452/735), що підтверджується поясненнями свідків в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ..

Так, допитані в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_19 пояснила, що 11.06.2017 року чергувала в приймальному відділенні Летичівської ЦРЛ. Близько 20 години у відділення був доставлений ОСОБА_11 та інші потерпілі після ДТП. ОСОБА_11 був у несвідомому стані. Вона відібрала два зразка крові у нього по 5 мл за допомогою шприца, ємності запакувала та підписала, одну з яких передала працівнику поліції для проведення дослідження. З нею проводився інструктаж по відбору крові.

З показів свідка ОСОБА_18 , в суді апеляційної інстанції вбачається, що він виїжджав на місце ДТП, проводив огляд та в подальшому проводив досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_11 ..

У Летичівській лікарні, куди були доставлені ОСОБА_11 та інші потерпілі, відбиралась кров у водія. Оскільки ОСОБА_11 був у несвідомому стані і з ним проводились реанімаційні заходи, постанови про відібрання зразків крові йому не вручалась. Медсестра ОСОБА_19 передала йому опечатаний флакон з кров`ю ОСОБА_11 .. В подальшому флакон з кров`ю та печаткою №24 слідчого управління було передано іншим слідчим, ОСОБА_17 на СМЕ, в результаті якої було встановлено, що обвинувачений під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Передача слідчим ОСОБА_17 на дослідження флаконів з кров`ю на СМЕ не потребує будь якого додатковго оформлення.

Та обставина, що у ОСОБА_11 у Летичівській ЦРЛ після ДТП було відібрано біологічні зразки крові по 5 мл, які поміщенні у два флакони, один з яких переданий працівнику поліції для проведення дослідження та наявності в крові алкоголю підтверджується поясненнями в суді першої та апеляціної інстанції свідка ОСОБА_20 , лікаря нарколога.

Колегія суддів, оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні вважає, що висновок експерта №1166 від 14.06.2017 року відповідно до якого за результатами судово токсилогічної експертизи зразків крові ОСОБА_11 виявлено етилового (винного) алкоголю в кількості 2,06‰, є допустимим доказом згідно приписів ст. 86 КПК України.

Про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 в стані алкогольного сп`яніння 11.06.2017 року в обідню пору, свідчив в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції і цивільний позивач ОСОБА_9 ..

Ці його покази узгоджуються з даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 11.06.2017 року відповідно до яких з місця пригоди вилучена пляшка ємністю 0,5л з написом «KOBLEVO» кон`якУкраїни 40% в якій знаходилось біля 200 грам рідини із запахом алкоголю, яка була визнана речовим доказом по справі.

Суд, оцінивши наявні докази, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта з приводу того, що його слід звільнити від відбування покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», на думку колегії суддів є безпідставними.

Згідно пункту «е» статті 9 Закону України « Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністій в Україні», а також до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп?яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом першої інстанції недостатньо враховано вимоги статей 50,65,66,67 КК України, внаслідок чого призначено обвинуваченому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Оскільки ОСОБА_11 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, амністія до нього не застосовується.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування основного покарання в цьому випадку є невідповідним тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наслідкам, які настали внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, а саме, отримання потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалай розлад здоров?я та потерпілою ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до смерті останньої, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи позитивно характеризується, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, з врахуванням обставин, що пом?якшують покарання - щире каяття та часткове відшкодування спричиненої шкоди, просив пробачення у потерпілих, та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_11 слід призначити покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вище наведеного, вирок суду першої інстанції у зв`язку із неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість підлягає частковому скасуванню з ухваленням відносно ОСОБА_11 нового вироку суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_11 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: