Номер провадження:1-кс/521/5826/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0003920 від 26.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 25.09.2017 року до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_3 , про те що на початку червня 2017 року, малознайома особа на ім`я ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 , під приводом розірвання угоди про купівлю-продаж автомобіля марки «БМВ 745», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шляхом обману та зловживаючи довірою, незаконно заволоділи грошовими коштами у розмірі 7000 доларів США, однак в подальшому умови договору не виконали, тим самим завдавши значну майнову шкоду гр. ОСОБА_3 , на загальну суму 182000 гривень

За вказаним фактом 26.09.2017 року Малиновським ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області внесено відомості ЄРДР за номером № 0003920 за ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, при допиті потерпілого ОСОБА_3 було встановлено, що приблизно у травні - червні 2017 року він розмістив оголошення на багатьох сайтах в мережі інтернет про продаж автомобіля марки «БМВ» 745, 2003 року випуску, державний номер, який був на момент виставлення на продаж - НОМЕР_1 , та був змінений 29.07.2017 на НОМЕР_2 після того, як було здійснено перереєстрацію.

На початку червня 2017 року до ОСОБА_3 звернулась раніше не відома йому ОСОБА_4 з приводу продажу вищевказаного автомобіля. Вони домовились про ціну у розмірі 10 300 доларів. ОСОБА_4 відразу розрахувалась із ОСОБА_3 , передавши йому 10 300 доларів США. Після цього вони оформили усі необхідні документи. Приблизно через 2 тижня, до потерпілого звернулась ОСОБА_4 із претензією, що в автомобілі, який вона придбала, відсутній, з її слів, «мультимедійний блок» і вимагала повернути їй 300 доларів США на ремонт автомобіля. Спочатку потерпілий відмовився давати їй згадані гроші, обґрунтовуючи це тим, що вона мала змогу оглянути транспортний засіб перед покупкою і її все влаштовувало. Але через півтора місяця, до потерпілого звернувся ОСОБА_5 якого він знав близько 10 років. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що ОСОБА_4 - його знайома і попросив, щоб я повернув гроші у сумі 300 доларів. 03.09.2017, потерпілому зателефонував ОСОБА_5 та у грубій та нецензурній формі висловлювали свої претензії з приводу того, що ОСОБА_3 не повертає гроші. Після цього, вони приїхали до потерпілого 04.09.2017 та у грубій формі висловлювали невдоволення автомобілем, сказали йому, що вони не хочуть, щоб він повертав 300 доларів, та вимагали, що б він повернув усю вартість автомобіля. У ході цієї розмови йому численну кількість разів погрожували, у ході розмови, ОСОБА_5 тримав на видному місці ніж, що потерпілий розцінюю як пряму погрозу життю та здоров`ю, також він дістав предмет, що був схожий на пістолет, погрожував застосувати його до останнього. Під тиском ОСОБА_5 , потерпілий погодився розірвати договір купівлі продажу, забрати собі транспортний засіб та повернути покупцю грошові кошти, які були сплачені за договором купівлі-продажу, та ОСОБА_3 матиме 2 тижня для того, що б повернути гроші.
15.09.2017, ОСОБА_5 знову приїхав до потерпілого, вимагав гроші, погрожуючи. та повідомив, що він очікує потерпілого в автосалоні та у грубій формі сказав йому приїхати, коли потерпілий приїхав, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 поїхати та показати цей автомобіль ймовірному покупцю, в руках у ОСОБА_5 були ключі від автомобіля «БМВ» 745 моделі, який був раніше проданий, звідки він їх взяв - не відомо. Під тиском ОСОБА_5 , вони разом сіли в автомобіль, від`їхавши 500 метрів зупинились біля автомобіля ОСОБА_5 , після цього він передав ключі від вищезазначеного «БМВ» ОСОБА_4 та сказав, що вона зараз покаже автомобіль покупцю. Після цього, ОСОБА_4 поїхала на «БМВ» у невідомому напрямку, а ОСОБА_5 відвіз потерпілого назад до автосалону. Після чого ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_4 , отримавши грошові кошти від потерпілого, транспортний засіб або грошові кошти не повернули, на телефонні дзвінки не відповідають.
11.07.2019 до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. надійшов рапорт о/у капітана поліції ОСОБА_6 , зі змісту якого встановлено, що власником та користувачем транспортного засобу марки «БМВ 745», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Окрім того, встановлено, що державний номер вказаного автомобіля був змінений на НОМЕР_4 .

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК України, однак в судове засідання не з`явились. Слідчий надав відповідну заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник вказаного майна в судове засідання не викликався, оскільки слідчим доведено, що існує реальна загроза його зміни, знищення, пошкодження.

Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

Слідчим відділом Малиновського ВП в м. Одесі розслідується кримінальне провадження за заявою гр. ОСОБА_3 , щодо заволодіння шляхом обману та зловживання довірою, розкрадання належних останньому грошових коштів, автомобіля «БМВ 745», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 .

Зазначений транспортний засіб, а саме автомобіль «БМВ 745», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 являється предметом злочинного посягання та речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр, які свідчать про те, що вилучене майно є об`єктом злочину та речовим доказом.

В теперішній час вказаний транспортний засіб є речовим доказом та з ним необхідне проведення слідчих дій.

У даному випадку, враховуючи обставини злочину, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- «БМВ 745», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 із державним знаком НОМЕР_4 , із забороною розпоряджатись вказаним майном.

Повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб «БМВ 745», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 з правом користуватись, але без права відчужувати (продавати, дарувати, передавати у користування та інш.) вказане майно.

Заборонити розпоряджатись вказаним майном.

Попередити особу, у володінні якого знаходиться зазначене майно про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК України.
Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1