печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 06.05.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 001840,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на постанову прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 06.06.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000521.

У вимогах даної скарги особа, яка її подала просить скасувати вищевказану постанову та зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 провести одночасний допит свідка ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 .

В судове засідання захисник не з`явився. До суду особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 направив заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги визначені у ній підтримує, просить задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із матеріалів скарги, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 06.04.2019 звернувся із клопотанням про проведення слідчих дій, а саме проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 06.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 9 ст. 224 КПК України, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Слідчий суддя знаходить обґрунтованою постанову прокурора та не вбачає підстав для її скасування, оскільки проведення перехресного допиту є правом слідчого, а не його обов`язком.

Положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до переконання про залишення скарги без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 06.05.2019 про відмову у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 001840 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1