Справа № 202/7741/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просить повернути ОСОБА_4 належне йому майно, а саме грошові кошти в розмірі 842 000 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено грошові кошти в розмірі 842 000 грн. Зазначає, що вилучені під час обшуку грошові кошти в розмірі 842 000 грн. належать ОСОБА_4 та були передані ним ОСОБА_5 за борговою розпискою від 1 серпня 2019 року на строк до 1 листопада 2019 року. У зв`язку з вилученням грошових коштів ОСОБА_6 позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Отже, оскільки арешт на грошові кошти не накладався, посилаючись на положення статті 41 Конституції України та статті 169 КПК України, а також норми статей 321, 328, 391 ЦК України, вважає, що вказані грошові кошти мають бути повернуті ОСОБА_4 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, також надали заяви про розгляд клопотання в їх відсутність.

Вивчивши зміст клопотання, а також матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 14.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 29 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого вилучено серед іншого грошові кошти в розмірі 842 000 грн.

Звертаючись до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про повернення вилучених за місцем проживання ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 842 000 грн., адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що зазначені грошові кошти були позичені ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , який внаслідок вилучення грошей позбавлений можливості здійснювати свої права власника.

Між тим, погодитися з доводами клопотання слідчий суддя не може, оскільки воно не ґрунтується на діючому законодавстві.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя враховує, що згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частинами 1, 3 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Як вбачається з долученої до клопотання розписки ОСОБА_5 від 01.08.2019 року, 1 серпня 2019 року між ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з іншої сторони, був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 842 000 грн., а останній зобов`язався повернути таку ж суму коштів у строк до 1 листопада 2019 року, в разі неповернення суми боргу позикодавець вправі стягнути з позичальника належне йому майно.
Отже, між сторонами зазначеного договору склалися цивільно-правові відносини (позика), відповідно до яких позикодавець у випадку неповернення позичальником суми позики у строк та в порядку, що встановлені договором, вправі вимагати повернення грошових коштів у такій самій сумі.
Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, отримання виконання за цивільно-правовими угодами, зокрема договором позики, не є завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя відзначає, що згідно з частиною 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
При цьому пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Аналіз наведених норм свідчить, що в разі вилучення в кримінальному провадженні грошових коштів, які є предметом договору позики, позикодавець не належить до кола осіб, якими на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо неповернення такого майна, оскільки з моменту укладення договору позики (передання грошових коштів у власність позичальнику) він не є їх володільцем, як і не є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Натомість цього в разі невиконання позичальником умов договору позики позикодавець вправі вимагати захисту своїх прав у цивільному порядку.
Слідчий суддя враховує, що безпосередньо в ОСОБА_4 грошові кошти під час досудового розслідування не вилучалися, він не є володільцем вилучених під час обшуку грошей, оскільки згідно з наданим слідчому судді договором позики, оформленого розпискою позичальника, грошові кошти були ним передані у власність іншій особі, з якою в даному випадку наявний цивільно-правовий спір.
За таких обставин, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , про повернення грошових коштів, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1