справа № 489/5100/17
провадження №1-в/489/17/19
УХВАЛА
Іменем України

04 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання начальника Інгульського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська, громадянина України, зареєстарованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2017 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, з покладенням на нього за ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватись або за направлення уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
10.12.2018 до суду із поданням звернувся начальник Інгульського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_5 в якому просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання
З`ясувавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, який пояснив, що майже дев`ять місяців як неофіційно працевлаштований та займається ремонтом автомобілем, вивчивши представлені суду матеріали, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у порядку визначеному ч.2 ст. 166 КВК України.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Як встановлено в ході судового розгляду, на обліку в Інгульському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області засуджений ОСОБА_3 перебуває з 16.10.2018.
З порядком та умовами відбування покарання, наслідками ухилення від виконання покладених судом обов`язків ОСОБА_3 ознайомлений 03.03.2018 начальником Арбузинського міськрайонного відділу з питань пробації, на обліку якого він перебував з 23.02.2018 по 16.10.2018.
Протягом перебування на обліку ОСОБА_3 офіційно не працевлаштувався та не зареєструвався як безробітний, не з`явився за викликом до Арбузинського міськрайонного відділу з питань пробації, внаслідок чого йому було винесено попередження, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, але вказаний відділ пробації з відповідним поданням до суду не звертався, а також обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, вирок по яким відсутній.
З огляду на викладене та враховуючи, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання, закінчився, а скасувати випробувальний термін, який вже закінчився в грудні 2018 року неможливо, тому відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Інгульського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1