Справа №639/7126/19
Провадження №1-кс/639/3382/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях - ОСОБА_3 , ув`язненого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подана в порядку статті 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга (заява) ув`язненого ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги під час утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ув`язнений ОСОБА_4 в обґрунтування скарги зазначає, що в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» він знаходиться з 30.10.2018 року. В березні 2019 року у нього було виявлено захворювання: сахарний діабет. У нього періодично виникають болі в шлунку та печінці, стан його здоров`я постійно погіршується. На його звернення про надання медичної допомоги працівники медичної частини установи не реагують, медична допомога йому не надається.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що інсуліном та медичними шприцами в умовах установи він забезпечений повністю. Однак, інші звернення ув`язненого ОСОБА_4 щодо погіршення стану здоров`я залишаються без реагування та медична допомога йому не надається.

У зв`язку з викладеним, ув`язнений ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважених осіб медичної частини та ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити проведення повного медичного обстеження, з послідуючим призначенням необхідного лікування.

Під час судового засідання ув`язнений ОСОБА_4 доводи скарги підтримав та просив зазначену скаргу задовольнити.
У судовому засіданні представник Харківської міської медичної частини №27 ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, пославшись на той факт, що ув`язненому ОСОБА_4 надається необхідна медична допомога під час його утримання під вартою. Так, в ув`язненого ОСОБА_4 виявлено наступні захворювання: цукровий діабет, вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Ув`язнений повністю забезпечений медичним препаратом «інсулін» та шприцами для ін`єкцій. 10.10.2019 року проведено його огляд лікарем терапевтом та ув`язнений здав кров для проведення аналізу на визначення рівня цукру, призначено необхідне медичне лікування.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).
Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
При дослідженні наданих до суду матеріалів встановлено, що 10.10.2019 року зроблено аналіз крові ОСОБА_4 на вміст глюкози, також лікарем-терапевтом проведено огляд ув`язненого ОСОБА_4 та призначено необхідне лікування.

Разом із цим, враховуючи пояснення ув`язненого ОСОБА_4 , надані ним під час судового засідання, з урахуванням встановлених захворювань та обґрунтованих скарг ув`язненого на погіршення стану здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчим суддею приймається рішення про зобов`язання уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 організувати та забезпечити проведення повного медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_4 , для встановлення наявних у нього захворювань та забезпечення необхідного медичного лікування, з урахуванням його скарг на стан здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу ув`язненого ОСОБА_4 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 організувати та забезпечити проведення повного медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі із залученням лікарів закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я для надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104, з урахуванням скарг на стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_4 , для встановлення наявних в ув`язненого захворювань та забезпечення необхідного медичного лікування.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак підлягає обов`язковому виконанню.

Повний текст ухвали складено 15.10.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1