Справа № 362/738/19
Провадження № 1-кп/362/241/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001153 від 02.08.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження №0001153 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до розгляду, та просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме, що прокурором в обвинувальному акті не зазначено інші причини ДТП та інших винуватих осіб, нумерація сторінок не відповідає нумерації реєстру до обвинувального акту, та що прокурором самовільно було вилучено з матеріалів кримінального провадження ряд доказів, отриманих на стадії досудового розслідування, зокрема клопотання потерпілих та їх представника про проведення додаткових слідчих дій,а також клопотання і скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на незаконні дії прокурора. Крім того, прокурором не взято до уваги та проігноровані судові рішення Васильківського міськрайонного суду - ухвала від 11.05.2016 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 21.06.2016 року у справі № 362/1488/16-к, ухвала від 06.09.2016 року та ухвалу від 07.12.2016 року у справі № 362/481/16, щодо повернення попередніх обвинувальних актів у кримінальному провадженні № 0001153 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, і справа спрямована до суду.

Потерпілі підтримали думку свого представника.

Обвинувачений та його захисник не запереували щодо задоволення заяви про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечує проти повернення йому обвинувального акту, вважає його відповідним вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що 02.082015 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 керуючи власним технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний № НОМЕР_1 , та рухаючись на ньому по автодорозі «Київ-Одеса» в напрямку м. Києва, на 72 км + 152 м., в правій смузі, в порушення п. 2.3 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою належним чином, та побачивши попереду перешкоду в русі, а саме, на узбіччі нерухомі вантажний автомобіль марки «Renault Magnum», державний № НОМЕР_2 , з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_9 , та вантажний автомобіль марки «DAF», державний № НОМЕР_3 , з напівпричепом, під керуванням водія ОСОБА_10 , які знаходилися на правій смузі руху, при виникненні перешкоди, змінюючи напрямок в русі, в порушення вимог п.п 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, не переконався, що це буде безпечно, невірно оцінивши дорожні умови та обстановку, в порушення вимог п. 12. Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху у зазначеній дорожній обстановці, що позбавило його змоги контролювати та безпечно керувати своїм автомобілем, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110307», державний № НОМЕР_4 , який рухався в попутному з ним напрямку в лівій смузі руху під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ 110307» ОСОБА_5 , не маючи можливості керувати транспортним засобом, здійснив зіткнення з напівпричепом автомобіля марки «DAF» та напівпричепом автомобіля «Renault Magnum», які знаходилися у правій смузі та правому узбіччі дороги.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 та його пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.2 cт.286 КК України, а саме, у порушенні правил дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до положень п.п.3 і 4 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, направити обвинувальний акт для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Як вбачається з положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приймаючи рішення, суд також виходить з того, що обвинувальні акти по зазначеному кримінальному провадженню Васильківським міськрайонним судом 11 травня, 6 вересня та 7 грудня 2016 року поверталися прокуророві у зв`язку з виявленими порушення кримінально-процесуального законодавства, які фактично до теперішнього часу залишаються не усунутими, в тому числі, щодо визначення вимог Правил дорожнього руху до порушення яких причетний підозрюваний.

Крім того, суд також враховує положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п.79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 5 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І. Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність оцінювати справедливість під час провадження у справі, беручи до уваги розгляд справи в цілому (п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1 березня 2001 року). Також вказує на необхідність дотримання права бути поінформованим про характер і причини обвинувачення, що має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «а» п.3 ст.6 Конвенції (п.54 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року та п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1 березня 2001 року).

В порушення вимог вказаних процесуальних норм, в обвинувальному акті не конкретизовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, не зазначено, не вказано чи забезпечено водієм автомобіля «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 виконання вимог п.п. 15.4, 15.14 та 9.9-9.11 ПДР України, враховуючи при цьому висновок автотехнічної експертизи № 8-02/294 від 15.03.2016 року, в якому експерт наголосив, що «з технічної точки зору однією з причин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-21043, д.н.з НОМЕР_1 , вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України», що може свідчити про наявність інших причин ДТП, а, отже, винуватості інших осіб, які досудовим слідством перевірені не були, незважаючи на неодноразові клопотання учасників кримінального провадження.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений порушив п.п. 1.1, 1.5, 2.3 -б, 10.1, 10.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, і ці порушення знаходяться в прямому причинному зв"язку із скоєною ДТП та наслідками, що настали, не конкретизувавши, який чином порушення п.п. 1.1, 1.5 Правил дорожнього руху спричинило ДТП, в чому це проявилося.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про наявність суперечливих відомостей викладених в обвинувальному акті, його неповноту, що унеможливлює призначення судового розгляду даного провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки іншим шляхом усунути недоліки, наявні в обвинувальному акті неможливо.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що обвинувальний акт з додатками кримінального провадження щодо ОСОБА_7 необхідно повернути прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам КПК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.291, 314, 369, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 286 КК України, складений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001153 від 02.08.2015 року - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1