Провадження № 1-кп/638/1493/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003204 відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив:

До суду з Харківської місцевої прокуратури №1 надійшли матеріали кримінального провадження №0003204 відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України з затвердженим 30 вересня 2019 року обвинувальним актом по справі.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року по справі призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження сторони вважали за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, потерпіла, адвокат, обвинувачений.

Сторони не позбавлені права заявляти клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст. 350 КПК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання на стадії судового розгляду ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід на менш суворий, вважаючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 обрано на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 5, ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне провадження.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання продовжують існувати.

Під час розгляду питання щодо обрання ОСОБА_6 на стадії судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неоднарозово судимий, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, приймаючи до уваги невідворотність можливого покарання, яке йому загрожує за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.314-316,331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003204 відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України на 21 жовтня 2019 року на 10-00 год. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, адвоката, обвинуваченого.

Обрати на стадії судового розгляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0003204 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 діб до 08 грудня 2019 року.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1