Справа № 317/2973/18
Провадження1-кп/991/128/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2019 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000814 від 04.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000814,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2019 року у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , оскільки, на його думку, існують обґрунтовані підстави вважати, що вказані прокурори особисто зацікавлені в результатах розгляду судом кримінального провадження № 0000814.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд відвести прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України, вважаючи що вони особисто зацікавлені в результатах даного кримінального провадження. При цьому, заявник наполягав на відводі обидвох прокурорів із наведених підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що дане кримінальне провадження у відношенні нього носить «замовний характер» з боку вищевказаних прокурорів і є проявом тиску на нього у зв`язку із розглядом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

На думку обвинуваченого, прокурори ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою можливого отримання неправомірної вигоди, навмисно «фабрикували докази» та вводили в оману слідчих суддів та членів Вищої ради правосуддя для усунення обвинуваченого від розгляду вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_9 . Крім того, сторона захисту вважає, що мало місце позапроцесуальне спілкування між прокурорами ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та свідком по справі адвокатом ОСОБА_10 , який на думку заявника і є замовником вказаного кримінального провадження. Тому, на думку заявника, прокурори мають особисту зацікавленість в ухваленні щодо нього обвинувального вироку, інакше постане питання про притягнення до кримінальної відповідальності самих прокурорів.

Обвинувачений також вказував, що з боку вказаних прокурорів мала місце навмисна провокація злочину, до вчинення якої вони залучили колишнього друга обвинуваченого заявника ОСОБА_11 , шляхом попереднього (до внесення відомостей до ЄРДР) оформлення його на посаду помічника голови ФГ «Дар» з юридичних питань. Додатково в своїй заяві посилався на порушення вимог процесуального законодавства під час проведення слідчих та процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень в межах даного кримінального провадження.

Усе вищевикладене, на думку обвинуваченого, викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості прокурорів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заяву ОСОБА_6 підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечував, вказував, що доводи обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки в діях сторони обвинувачення відсутні будь-які ознаки провокації, що підтверджується матеріалами даного кримінального провадження. Також зазначив, що до внесення відомостей в ЄРДР не був знайомий та не спілкувався, ані з обвинуваченим ОСОБА_6 , ані з заявником ОСОБА_11 . З приводу доводів обвинуваченого про позапроцесуальне спілкування з адвокатом ОСОБА_10 пояснив, що спілкування мало місце лише одного разу, а саме 07.06.2018 року під час засідання Вищої ради правосуддя щодо розгляду клопотання про надання дозволу на обрання відносно судді ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Додатково зазначив, що викладені в заяві захисника доводи щодо необ`єктивності та замовного характеру даного провадження, а також особистої зацікавленості прокурорів у його результатах, не підтверджуються жодними доказами, а всі дії та рішення у даному кримінальному провадженні виконувались та приймались виключно в межах та на підставі чинного законодавства.

Прокурор ОСОБА_5 пояснив суду, що ніякої особистої зацікавленості в даній справі він не має, має виключно бажання виконувати свою роботу прокурора відповідно до закону.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження щодо заявленого відводу прокурорам, суд приходить до таких висновків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід прокурору, передбачений ст. 77 КПК України.

Так, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (ч.1 ст.77 КПК України).

Таким чином, з аналізу ст.ст.77, 80 КПК України, заявник відводу має навести мотиви заявленого відводу та підстави для його задоволення.

За вказаною заявою обвинуваченого підставою для відводу прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є наявність особистої зацікавленості з боку прокурорів в результатах даного кримінального провадження.

Особистою зацікавленістю, про яку вказує у заяві обвинувачений, є особиста заінтересованість в розумінні п.3 ч.1 ст.77 КПК України. Особистою заінтересованістю прокурорів в розгляді кримінального провадження мав би бути, на думку суду, якийсь конкретний особистий інтерес зазначених прокурорів, який мав би бути пов`язаний саме з особою обвинуваченого чи інших учасників кримінального провадження, зокрема особами самих прокурорів.

Суд не заперечує, що прокурори, як самостійні учасники кримінального провадження, на які покладено обов`язок здійснювати підтримання державного обвинувачення та процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, мають свої процесуальні цілі та професійну заінтересованість у розгляді кримінальних проваджень, в яких вони беруть участь, зокрема і даного провадження. Те саме стосується і сторони захисту, яка має свій професійний інтерес у результатах розгляду даного кримінального провадження. При цьому, кожна із сторін кримінального провадження є рівною у доведенні своєї позиції та досягненні своєї процесуальної мети.

Крім того, враховуючи той факт, що обвинувачений в своїй заяві апелював до доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження та просив суд дослідити їх при розгляді заявленого відводу, суд вважає, що зі змісту статей 314-315 КПК України вбачається, що на стадії підготовчого судового засідання судом не досліджуються та не оцінюються матеріали кримінального провадження, а здійснюються дії, пов`язані з підготовкою до судового розгляду. Доводи обвинуваченого в обґрунтування заявленого відводу прокурору фактично зводяться до оцінки законності здійснення прокурором повноважень процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, з посиланням на відомості, що містяться у матеріалах кримінального провадження. Оцінка таких доводів не може здійснюватися на стадії підготовчого провадження під час вирішення питання про відвід, а може бути надана судом за результатами судового розгляду, на підставі досліджених судом матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши доводи обвинуваченого та заперечення прокурора ОСОБА_5 , суд вважає, що заявником відводу не було доведено факту наявності саме особистої заінтересованості прокурора ОСОБА_5 у результатах даного кримінального провадження, у зв`язку із чим відмовляє в його задоволенні.

Стосовно відводу заявленого прокурору ОСОБА_8 , то суд відмовляє в його задоволенні як такому, що поданий передчасно. В судовому засіданні 20.11.2019року прокурор ОСОБА_8 не приймав участі, тобто йому не міг бути заявлений відвід, а він відповідно до вимог ч.3 ст.81 КПК України не мав можливості надати пояснення з приводу заявленого відводу. При цьому, суд роз`яснює стороні захисту, що в подальшому, у випадку участі вказаного прокурора у судових засіданнях, вона не позбавлена права заявити про відвід у випадках та в порядку, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 314, 315, 342, 371, 372, 375, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000814 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3