№ 755/2347/18
№1-кп/755/328/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

"23" травня 2019 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, кожного окремо,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_10 захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту за участю потерпілого, обвинувачених та експерта, мотивуючи його тим, що згідно з висновком експерта № 1917 Е від 05.01.2018 року, тілесне ушкодження, отримане в сукупності ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 , відноситься до категорії тяжких, однак, експертом не розмежовано кількість таких ушкоджень, характер їх отримання, ступінь тяжкості кожного з них. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Оскільки, обвинувачені обвинувачуються у скоєнні злочину в складі групи осіб, визначення індивідуальної тяжкості посягання кожного з співучасників має істотне значення для даного кримінального провадження. 16 травня 2019 року в судовому засідання Дніпровського районного суду м. Києва, у порядку ст. 356 КПК України, була допитана експерт ОСОБА_12 , яка в своїх показаннях повідомила, що питання про розмежування нанесених потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не було нею здійснено у зв`язку з відсутністю такого питання з боку органу досудового слідства, за клопотанням якого була проведена судово-медична експертиза. Експерт повідомила, що в її компетенції можливо здійснити розмежування, за умови призначення додаткової судово-медичної експертизи. Для її проведення їй необхідно отримати медичну документацію потерпілого ОСОБА_9 , а також за можливості результати слідчого експерименту за одночасною участю потерпілого та обвинувачених. Визначення індивідуальної тяжкості посягання кожного з обвинувачених має істотне значення для даного кримінального провадження, а відтворення обставин події можливе лише під час проведення слідчого експерименту.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали вказане вище клопотання.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання та зазначив, що під час досудового розслідування слідчим вживались заходи для проведення слідчого експерименту та 31 січня 2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_10 було запропоновано провести слідчий експеримент, на що ОСОБА_5 відмовився давати показання у порядку ст. 63 Конституції України. Зокрема, у ході досудового розслідування зі сторони захисту не було жодних клопотань про проведення слідчого експерименту, а під час допиту експерта було встановлено, що тяжкість ушкодження не зміниться навіть під час проведення повторної експертизи.

Представник потерпілого ОСОБА_8 також прохав відмовити у задоволенні клопотання захисника, оскільки при ознайомленні з матеріалами провадження у порядку ст. 290 КПК України він не бачив жодних клопотань сторони захисту про проведення повторної експертизи чи незгоди з експертизою, вважає, що клопотання сторони захистку є затягуванням процесу.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав думку свого представника.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Однак, заслухавши учасників кримінально провадження, вивчивши клопотання захисника ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до висновку про те, що не вбачає підстав для задоволення клопотання, з урахуванням тих обставин, які викладені в ньому.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 333, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про проведення слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту за участю потерпілого, обвинувачених та експерта відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя

Суддя