Справа № 130/2882/18
Провадження №11-кп/801/915/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000579 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2019, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жуківці Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, засудженого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018 року, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2019 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,
-за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань визначеного остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 8 місяців.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2019 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці.

Строк відбування покарання рахується з часу затримання, тобто з 20.10.2018 року.

Зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 20.10.2018 року до дня набрання вироком суду законної сили включно.
Скасовано арешт на майно, вирішено долю речових доказів, стягнуто процесуальні витрати.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, вироком Жмеринського міськрайонного суду від 22.12.2018 року, що змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2019 року із визнанням його засудженим до покарання у виді позбавлення волі, приблизно о 20 годині 00 хвилин 17.10.2018 року, проходячи по АДРЕСА_1 , вирішив проникнути до будинку АДРЕСА_2 , який розташований на цій же вулиці та належить ОСОБА_9 , бажаючи його оглянути з метою подальшого викрадення цінних речей. Задля цього ОСОБА_7 зайшов на територію вказаного домоволодіння, вийняв шибку одного із вікон, після чого проник всередину будинку, де в одній із кімнат помітив належний ОСОБА_9 ноутбук "Toshiba" моделі "Satellite C655-S5340" в корпусі чорного кольору. Далі ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив із зазначеного будинку крадіжку вказаного ноутбука "Toshiba" моделі "Satellite C655-S5340", вартістю 3157 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.10.2018 року №5785/18-21, після чогоіз викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та згодом розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3157 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Наступного дня, 18.10.2018 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , рухаючись по вулиці Центральній в селі Будьки Жмеринського району Вінницької області, помітив свою односельчанку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла йому назустріч та слухала музику за допомогою навушників, підключених до її мобільного телефону. У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном, реалізуючи який, він, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс один удар рукою по обличчю потерпілій ОСОБА_10 , після чого відкрито вихопив з її рук мобільний телефон "Lenovo" моделі "К30-Т" в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 403,50 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 01.11.2018 року №5784/18-21. Надалі ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном потерпілої ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальну шкоду в розмірі 403,50 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Також близько 15 години 00 хвилин 19.10.2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , вирішив знову проникнути до будинку АДРЕСА_2 , який розташований на цій же вулиці та належить ОСОБА_9 , з метою викрадення цінних речей. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та метою, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи протиправність власних дій, зайшов на територію вказаного домоволодіння та через вікно, у якому він раніше вийняв шибку, проник всередину будинку, де в одній із кімнат виявив жіночий гаманець, у якому знаходились належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1500 грн., які ОСОБА_7 викрав. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденими грошима він зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1500 грн.

Вказані дії, ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції з підстав порушення судом вимог кримінального процесуального закону України та призначити більш м`яке покарання.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не надав йому права звернутись з останнім словом, а також не взяв до уваги, вину визнав, щиро розкаявся та добровільно повернув викрадені речі потерпілим.
Також зазначає, що потерпілі претензій до нього не мають, сприяв слідству, є єдиною працездатною особою в сім`ї.
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.
Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ніким не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування вироку суду з підстав ненадання йому останнього слова, колегія суддів приходить наступного висновку.
Право обвинуваченого на останнє слово гарантовано ст. 365 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 365 КПК України, якщо обвинувачений в останньому слові повідомить про нові обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, суд за своєю ініціативою або за клопотанням учасників судового провадження відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, після завершення яких відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин і надає останнє слово обвинуваченому.
Під час прослуховування звукозапису судового засідання від 24.05.2019 встановлено, що право ОСОБА_7 на останнє слово не порушувалось та не обмежувалось. Під час останнього слова обвинувачений жодних клопотань не заявляв, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
З огляду на вказане, апеляційна скарга у даній частині є безпідставною.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із положень ст. 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, проживає в сім`ї з матір`ю та вітчимом, а також десятьма братами та сестрами, більшість яких є неповнолітніми та не працюють.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, а за ч. 2 ст. 186 КК України від 4 до 6 років позбавлення волі.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не врахував належним чином дані про особу обвинуваченого, який розкаявся, відшкодовував шкоду, проживає у багатодітній сім`ї та визначив надто сувору міру покарання за вчинені злочини.
Колегія суддів вважає, що за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, а за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
Обвинувачений також засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018, який змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2019, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
Тому, згідно ч.4 ст.70 КК України остаточне покаранняслід призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за оскаржуваним вироком та покарання за вироком суду від 22.12.2018 у вигляді позбавлення волі строком 5 років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2019 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, а ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2019, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4