КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року виписку, номер шасі НОМЕР_2 , в якому знищено кустарним способом номер двигуна та поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4 та ключі від автомобіля, що були вилучені 26.04.2019 року за адресою: м Київ, вул. Усенка, 8 та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути арештоване майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що слідчим при поданні вказаного клопотання про арешт майна не дотримано процесуальних строків визначених ч. 5 ст. 171 КПК України. Крім того, органом досудового розслідування не наданого жодного належного доказу про відповідність арештованого майна ознакам речового доказу.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання слідчого проводився без повідомлення власника майна, а апеляційна скарга подана у строки визначені ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003466 від 27.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

02.05.2019 року слідчий Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року виписку, номер шасі НОМЕР_2 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Постановами слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 вказане в клопотанні майно автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року виписку, номер шасі НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003466 від 27.04.2019.
Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто має ознаки речового доказу.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання слідчим при зверненні з клопотанням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, то вони, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами.

Як вбачається з матеріалів провадження, 26.04.2019 року було проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8 в ході якого вилучено автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року виписку, номер шасі НОМЕР_2 .

З клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва 02.05.2019 року.
Згідно положень ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається за ним робочий день.

Враховуючи, що процесуальний строк закінчувався у вихідний день, слідчий звернувся з клопотанням у перший робочий день, який слідував за вихідним днем, тобто органом досудового розслідування в повній мірі дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року виписку, номер шасі НОМЕР_2 , в якому знищено кустарним способом номер двигуна та поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Київ, вул.. Фанерна, 4 та ключі від автомобіля, що були вилучені 26.04.2019 року за адресою: м Київ, вул. Усенка, 8, - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3301/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1