Провадження № 1-кп/537/63/2019
Справа № 537/5571/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 колегія суддів Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0001731 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
На розгляді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 у зв`язку з неможливістю закінчення розгляду кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченої. На обґрунтування заявленого клопотання вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, кримінальне провадження на даний час не закінчено. З метою запобіганню ризикам, які встановлені судом та не змінилися на даний час, вважає, що обвинуваченій слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останньої переховуватися від суду. Зазначив, що обвинувачена не має джерел доходу та постійного місця проживання. Вказує, що більш м`які запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належної поведінки обвинуваченої.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечували. Захисник вказала, що заявлені прокурором ризики не доведені. Вважає за доцільне змінити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, призначивши запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачена ОСОБА_7 додатково вказала суду, що з моменту останнього продовження застосування запобіжного заходу будь-які обставини не змінилися, вона не набула права користування будь-яким житлом, її матеріальний стан також не змінився.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, надані на обґрунтування клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2018 ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 07.12.2018 з 10 год. 00 хв. до 24.00 години 04.02.2019. При цьому, обираючи запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, колегія суддів встановила наявність ризику, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу, яка є її сестрою, та свідків, які є її знайомими, переховуватися від суду.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2019 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17 год.45 хв. 28 січня 2019 року до 24 год. 00 хв. 28 березня 2019.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2019 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 11 год. 30 хв. 13 березня 2019 до 24 год. 00 хв. 11 травня 2019 року.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.05.2019 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: 17 год.00 хв. 03 травня 2019 року до 24 год. 00 хв. 01 липня 2019 року.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.06.2019 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: 13 год.15 хв. 24 червня 2019 року до 24 год. 00 хв. 22 серпня 2019 року.
При винесені ухвали від 24.06.2019 колегією суддів взято до уваги, що встановлений судом ризик не зменшився у частині, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.
Суд при вирішенні даного клопотання також зазначає, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Також при вирішенні клопотання суд бере до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання її винною їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Судом також встановлено, що ОСОБА_7 не працевлаштована, а отже не має засобів для існування, одружена, але з чоловіком, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, не спілкується, утриманців не має. Також обвинувачена не має у власності чи користуванні жодного житла, як не має і постійного місця проживання, за адресою реєстрації відбулася зміна власника, за останнім місцем проживання ОСОБА_7 втратила право користування житлом, яке винаймала за усною домовленістю. Матеріальне становище обвинуваченої не змінилося.
Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що встановлений судом ризик, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зменшився, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, не має джерел до існування, не має постійного місця проживання, не має у власності та користуванні нерухомого майна, позитивні характеристики відсутні. Нових ризиків судом не встановлено.
Судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено, призначена колегією суддів експертиза не проведена, згідно письмового повідомлення експерта від 08.07.2019 експертиза буде виконана у розумні строки, однак не раніше 3-ї декади вересня місяця поточного року.
Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленого судом ризику. Суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе його унеможливити, оскільки ОСОБА_7 не має джерел до існування, не має постійного місця проживання, що унеможливлює застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту. Особисте зобов`язання як і застава, на думку колегії суддів, з урахуванням особи обвинуваченої, відсутності позитивних характеристик та тяжкості покарання, що їй загрожує, не забезпечить належної поведінки підсудної. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та її доставки до суду не надходило.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, встановлений судом ризик на даний час не зник та не зменшився, колегія суддів вважає за доцільне продовжити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Суд також вважає, що тримання обвинуваченої під вартою буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та буде сприяти виконанню обвинуваченою процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 177, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Кременчука Полтавської області, громадянці України, з неповною середньою освітою, одруженій, непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючій до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: 15 год. 30 хв. 20 серпня 2019 року до 24 год. 00 хв. 18 жовтня 2019 року.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2