ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1777/19 Справа № 171/82/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001479,-

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.07.2009 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 307, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 03.12.2011 на невідбутий строк 8 місяців 25 днів.

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 345 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

Відповідно до положень ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді обмеження волі на строк 3 роки, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України становить 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання, період попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 23.11.2017 року, тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні наступного.

О 14 годині 10 хвилин 23.11.2017 року до чергової частини Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від дільничного інспектора Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , про те, що до нього звернувся ОСОБА_12 , якому в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, невстановлена особа заподіяла тілесні ушкодження.

Після цього черговим чергової частини Апостолівського ВП були направлені оперуповноважені Апостолівського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_13 , який знаходився на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи, перебував у форменому одязі та при виконанні своїх службових обов`язків і старший лейтенант поліції того ж відділення поліції ОСОБА_14 , який закріплений за адміністративною дільницею та перебував при виконанні своїх службових обов`язків.

По прибуттю в с. Мар`янське, старший лейтенант поліції ОСОБА_13 в телефонному режимі встановив місце перебування заявника ОСОБА_12 , який в цей час перебував на території ринку по вул. Першого Травня. Під`їхавши до заявника, поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_14 встановили обставини звернення ОСОБА_12 , а саме те, що по вул. Тернівка, 1 Б, в приміщенні продуктового магазину, невстановлена особа заподіяла йому тілесні ушкодження.

Після цього, приблизно о 16:15 годині 23.11.2017 року, вищевказані поліцейські, прибули до продовольчого магазину за вказаною адресою, біля якого перебував ОСОБА_8 . Побачивши раніше йому знайомого поліцейського ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що він є працівником поліції, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи у правій руці скляну пляшку ємкістю 0,5 л. з-під пива, умисно наніс удар вказаною скляною пляшкою старшому лейтенанту поліції ОСОБА_14 по голові, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Далі, працівники поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з метою забезпечення публічної безпеки і порядку почали застосовувати спеціальний засіб - кайданки відносно ОСОБА_8 , як до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, чинить опір поліцейському та своїми небезпечними діями може завдати шкоду оточуючим. ОСОБА_8 , здійснюючи опір поліцейським, активно протидіяв проти того, щоб відносно нього були застосовані спеціальні засоби, намагався вирватися при затриманні, перешкоджав законному застосуванню сили працівниками поліції, в ході чого, наніс один удар стопою правої ноги по правій руці старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 , чим спричинив останньому закритий перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Крім того, незважаючи на законі вимоги поліцейських, ОСОБА_8 намагався покинути місце події, але все ж таки був затриманий працівниками поліції. Злочинні дії ОСОБА_8 були припиненні після того, як поліцейські застосували кайданки відносно останнього і він був переданий поліцейським, що прибули на місце злочину.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Не оспорюючи висновок суду про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України вважає, що вирок підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю, на його думку, призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що суд при винесенні вироку не врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особу, який вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння, що зазначено судом як обставина, що обтяжує його покарання.

Крім того вважає, що в діях обвинуваченого наявний рецидив злочину, оскільки останній був судимий вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 20.07.2009 року за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 03.12.2011 року на невідбутий строк 8 місяців 25 днів.

Апелянт також вказує, що вироком Апостолівського районного суду від 08.08.2016 року ОСОБА_8 було засуджено за ч. 1 ст. 383 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Таким чином, на думку прокурора, строки погашення судимості ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 307 КК України перервано вироком Апостолівського районного суду від 08.08.2016 року.

Вважає, що при зазначенні у вироку двох обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , - рецидиву злочину та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, судом не наведено достатніх мотивів для призначення ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі.

Також вказує, що судом не в достатній мірі враховано, що ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, неодноразово заявляв під час судового розгляду про неправомірне застосування працівниками поліції фізичного насильства щодо нього, у зв`язку з чим вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді суду понад 1 рік 2 місяці. Лише після дослідження матеріалів кримінального провадження, допиту потерпілого та свідків, коли вину ОСОБА_8 було повністю доведено дослідженими у судовому засіданні доказами, останній, на його думку з метою призначення судом більш м`якого покарання, визнав свою вину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити, прохання обвинуваченого та його захисника про відмову в задоволенні апеляційної скарги і залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Обставини вчинених ОСОБА_8 злочинів, зазначені у вироку, судом першої інстанції встановлені вірно. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір представникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються. Тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в апеляційному порядку колегією суддів не перевіряються.
Частиною другою ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Тобто, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та таке, яке б запобігало вчиненню нею інших злочинів. У даному кримінальному провадженні, як вбачається з вироку, цих вимог закону не дотримано, а тому колегія суддів вважає, що ухвалений вирок щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню через необгрунтоване призначення покарання обвинуваченому, внаслідок м`якості.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 у виді обмеження волі, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, не враховує дані про його особу та не є необхідним і достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення інших злочинів, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі.
Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, залишив поза увагою суспільну небезпечність вчинених останнім злочинів та повною мірою не врахував, що він вчинив злочини проти авторитету органів державної влади, спричинив тілесні ушкодження працівникові правоохоронного органу, чинив активний опір, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Частиною 1 статті 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, даний вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому, з постановленням нового вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , у відповідності до статей 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, тимчасово не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також колегія суддів враховує стан здоров`я ОСОБА_8 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів враховує його щиросердне каяття у скоєному. Про це він підтвердив і в апеляційному суді.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
При призначенні покарання колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок слід залишити без змін.
На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити йому остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15