Справа № 487/4838/19
Провадження № 1-кс/487/5075/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
24.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність керівника, слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначив, що 19.06.2019 року звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення керівником слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 206, 256, 382 КК України. Однак до теперішнього часу, відомості про дані кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесено. З урахуванням викладеного, просив зобов`язати слідчого СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення за ст.ст. 206, 256, 382 КК України керівником слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 та розпочати досудове розслідування.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Начальник слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві до судового засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про час та місце розгляду скаргу був повідомлений своєчасно, належним чином.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
З матеріалів скарги судом встановлено, що 19.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві із заявою про скоєння керівником слідчого відділу Арбузинського ВП, Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 206, 256, 382 КК України.
В заяві ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2018 року зобов`язано слідчого Арбузинського ВП Братсього ВП ГУНП в Миколаївській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.04.2018 року в кримінальному провадженні №0000053. Натомість керівником СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 27.06.2018 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019 року постанову ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження скасовано. Не зважаючи на це, станом на день звернення з вказаною заявою, керівник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 саботує виконання ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.05.2018 року.
При цьому керівник СУ ТУ ДБР відомості про скоєння злочинів за його заявою до ЄРДР не вніс, ОСОБА_3 про вчинення процесуальних дій не повідомив.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Фактично, заява ОСОБА_3 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких ознак, що можуть свідчити про вчинення керівником слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 206, 256, 382 КК України, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених правопорушень.
Також доводи заяви ОСОБА_3 фактично свідчать про незгоду з діями особи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053, а тому він має право звернутися зі скаргою в порядку, визначеному положеннями ст. 303 КПК України щодо оскарження дій або бездіяльності слідчого у вказаному кримінальному провадженні.
З урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 02.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1