Справа № 713/928/19
Провадження №1-кп/713/143/19
ВИРОК
іменем України

15.10.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 23.03.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Житомир та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з освітою повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, працюючого по найму, раніше судимого,

16.10.2018 року Вижницьким районним судом Чернівецької області засуджено за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 22 березня 2019 року біля 12 год. 15 хв., діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, перебуваючи в магазині «N» кілометр, що розташований с. Чорногузи вул. Небесної Сотні, 2 Вижницького району, таємно викрав продукти харчування та алкогольні напої, а саме: хліб у кількості 2 булок вартістю 29 грн., поліетиленовий пакет вартістю 4 грн., коньяк «Азнаурі» ємкістю 0,7 л. вартістю 166 грн., шампанське «Советское шампанское» вартістю 96 грн., сир твердий «Російський» вартістю 50 грн., палку ковбаси «Посольська» вартістю 49 грн., скляна банка ємкістю 0,5 л із квасолею «Щедрий пан» вартістю 19 грн., кетчуп «Торчин» вартістю 15 грн., упаковка шоколадних цукерок «Зоряне сяйво» вартістю 65 грн., дві пляшки пива «Чернігівське» ємкістю 2,35 л. вартістю 110 грн., всього на суму 603 грн., які за його проханням склала потерпіла ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 , не розрахувавшись та попросивши потерпілу зважити йому цукерок , коли потерпіла відвернулася діючи таємно , скориставшись відсутністю уваги останньої з місця втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 603 грн.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, посилався на обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи обставини щодо визнання вини обвинуваченим у повному обсязі, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При обранні ОСОБА_5 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, те що він визнав повністю свою вину, щиро розкаявся в скоєному, по місцю проживання характеризується позитивно, в ході судового засідання дав правдиві та визнавальні показання, які узгоджуються між собою та доказами, активно сприяв встановленню об`єктивної істини по справі, не відшкодував матеріальну шкоду, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Таким чином, при призначені покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного.

За приписами ч. 3 ст. 78 КК України «У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу».

Згідно роз`яснень, що містяться в п.п.25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 та ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України, потерпіла щодо призначення міри покарання покладалася на розсуд суду при цьому зазначивши, що матеріальна шкода залишається не відшкодованою, а також те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, а також про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного згідно вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.10.2018 року, призначено йому покарання - 3 роки позбавлення волі та звільнено на підставі ст. ст 75, 76 КК України строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі та частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, із врахуванням ст.71 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.10.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ,- рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази: DVD диск , -зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання його копії.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, законному представнику потерпілого, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1