У Х В А Л А
04.01.2019 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.190 КК України,
УСТАНОВИВ :
Слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 20.06.2018 року звернулася до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що ОСОБА_5 , раніше вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, кримінальне провадження щодо якого направлено до Апеляційного суду Вінницької області з обвинувальним актом, за яким немає остаточного рішення суду, та вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, по якому кримінальне провадження 18.11.2017 року направлено до Тульчинського районного суду Вінницької області з угодою про примирення, а також вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, досудове розслідування по якому Вінницьким районним ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області не закінчено, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності. Зокрема, близько 12:30 годин 10.11.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Грушевського в смт. Браїлів Жмеринського району, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шахрайським способом, шляхом обману, під приводом продажу насіння сої вагою 13800 кг. ОСОБА_7 заволодів його коштами в сумі 3450 доларів США, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та грошима розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 91626,82 грн.
02.01.2019 року слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, надав показання по суті оголошеної йому підозри.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовуються наступними матеріалами: витягом з ЄРДР від 10.11.2017 року; заявою потерпілого ОСОБА_7 від 10.11.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 10.11.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.11.2017 року про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказала наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, які доводяться тим, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, не має постійного законного джерела доходів, ніде не працює, а також тим, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою, яка перебуває у розшуку відповідно до ухвал Шаргородського районного суду та Тульчинського районного суду, за посиланням на обставини чого слідчий просила застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене слідчим клопотання з вказаних у ньому обґрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.
Стороною захисту в судовому засіданні не заперечено обгрунтованість підозри, про яку в межах даного кримінального провадження оголошено ОСОБА_5 , проте заперечили проти застосування щодо нього заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Послались на обставини того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де мешкає із батьками. Також він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яким а також батькам надає утримання за рахунок власних тимчасових заробітків. Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . Захисник ОСОБА_6 вважав достатнім обрання щодо ОСОБА_5 більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000767, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2017 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2017 року, протоколом огляду місця події від 10.11.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.11.2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 10.11.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2017 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.06.2018 року, повідомленням про підозру від 18.06.2018 року, довідкою про судимість від 18.06.2018 року, довідкою-характеристикою квартального комітету від 13.11.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також не заперечена стороною захисту в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Недопустимих проявів діяльності службових осіб органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження наразі не вбачається.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, що наразі вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення тощо.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, проте, не має стабільного та законного джерела доходів, має постійне місце проживання, за яким характеризується загалом позитивно; існує за рахунок тимчасових заробітків та не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, мешкає оремо від дружини та неповнолітніх дітей, що загалом не визначає його міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проте, попередньо стосовно нього здійснювалось досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях щодо вчинення умисних злочинів проти власності, що перебувають на розгляді в суді, сукупність чого визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю переховуватись підозрюваного ОСОБА_5 від досудового слідства та суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, а також за відповідною власною схильністю вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Разом з тим, з урахуванням того, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про підозру у вчиненні якого оголошено ОСОБА_5 передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, з огляду на відсутність наразі у нього попередньої судимості, слідчим суддеє визначається недоведеним прокурором обставин того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувася від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню, оскільки первісно стосовно нього жодний запобіжний захід не обирався, натомість Тульчинський районний суд Вінницької області, яким обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено у розшук, після добровільного прибуття останнього до суду обмежився його письмовим зобов`язанням про самостійне прибуття за викликом. Також після оголошення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не оголошувалось.
Відтак, за визначених ч.2 ст.183 КПК України обмежень стосовно раніше не судимої особи слідчий суддя визнає неможливим застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому доходить висновку, що відносно останнього підлягає застосуванню альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання по АДРЕСА_1 , із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи органу досудового розслідування, а також із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишення ним житла за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи органу досудового розслідування, та покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю на строк до 05.03.2019 року включно, звільнивши його з-під варти в залі суду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти діб з дня її проголошення, безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному врученню підозрюваному та невідкладному виконанню після її проголошення незалежно від оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1