ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 березня 2019 року колегія суддів Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має не повну загальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25 травня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення яких було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. 16 лютого 2011 року перегляд вироку Апеляційним судом Запорізької області та призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 11 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України, за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2011 року, визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців;
- 24 лютого 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення кого було призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з невстановленими в ході досудового слідства особами, направлену на заволодіння чужим майном, тобто шахрайство, розподіливши при цьому свої ролі.
Згідно розподілених ролей, невстановлена особа, дізнавшись номер стаціонарного телефону потерпілої , повинна була зателефонувати останній від імені дочки та ввести в оману ОСОБА_8 вигаданою історією, при цьому попросити грошей. В свою чергу ОСОБА_6 повинен був прийти до потерпілої за місцем її мешкання та отримати від останньої, яка була ошукана, обумовлену суму грошових коштів.
Діючи згідно узгодженого плану, 10 липня 2017 року невстановлена особа здійснила телефонний дзвінок на стаціонарний телефон, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Під час телефонної розмови невстановлена особа, діючи шляхом обману, назвалась потерпілій ОСОБА_8 дочкою, імітуючи при цьому голос останньої та розповівши вигадану історію, почала просити передати гроші в сумі 3000 доларів США. Під час розмови невстановлена особа переконала ОСОБА_8 в тому, що з нею розмовляє саме дочка, і як наслідок, переконала потерпілу передати грошові кошти ніби то для вирішення життєвої проблеми.
ОСОБА_8 , будучи ошуканою, не підозрюючи про злочинні наміри невстановленої особи, через короткий проміжок часу відкрила вхідні двері квартири, в якій мешкає, ОСОБА_6 . Останній, діючи відповідно до злочинної змови та розподілу ролей, представився потерпілій ОСОБА_8 саме тією особою, що повинна забрати гроші та передати дочці. Таким чином ОСОБА_6 шахрайським шляхом отримав доступ до квартири потерпілої ОСОБА_8 та фактично проник до неї.
Не підозрюючи, що відносно неї вчиняються злочинні дії, ОСОБА_8 впустила до квартири ОСОБА_6 , відвела останнього на балкон та на прохання ОСОБА_9 передала йому викрутку для пошкодження останнім замка сейфу.
Знаходячись на балконі вказаної квартири, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою викрутки, яку принесла йому потерпіла ОСОБА_8 , відкрив двері сейфу та побачив у ньому три поліетиленові пакети, в яких знаходились грошові кошти, а саме: один поліетиленовий пакет Єва, в якому знаходились грошові кошти в сумі 28 990 доларів США та 1000 Євро; один прозорий пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 167 000 гривень, які належать ОСОБА_8 та один прозорий поліетиленовий пакет , в якому знаходились грошові кошти в сумі 46 100 доларів США та 3270 євро, які належать сину потерпілої ОСОБА_10 .
В той час, коли ОСОБА_6 збирав грошові кошти, потерпіла ОСОБА_8 розуміла, що останній вчиняє відносно неї злочинні дії та почала кричати на нього, вимагаючи залишити кошти. ОСОБА_6 чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті потерпілою, діючи умисно, з корисливих мотивів, виходячи за рамки злочинної домовленості з невстановленою особою, бажав довести злочинний намір до кінця та викрасти чуже майно, відкрито, а саме не реагуючи на вимоги потерпілої залишити грошові кошти.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 952 019 гривень 80 коп., а потерпілому ОСОБА_10 на суму 1 296 641 гривня, а в загальній сумі 2 248 660 гривень, що відповідно до частини 4 примітки до ст. 186 КК України, є особливо великим розміром.
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив обставини вчинення злочину, які викладені у обвинувальному акті. Цивільний позов визнав частково.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Під час судового розгляду судом були досліджені докази, надані стороною обвинувачення.
Згідно з протоколом огляду місця події від 10.07.2017 (а.с.191-198 в т.1) органом досудового розслідування в ході огляду квартири АДРЕСА_4 на балконі була виявлена металева викрутка з червоною рукояткою та металевий ящик, який на момент огляду був відкритим. Металева стінка ящика, яка служить для утримання замка в закритому стані, вигнута від ящика в протилежну сторону, механізм замка знаходиться в положенні закрито.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 липня 2017 року (а.с. 201-203 в т.1) 10 липня 2017 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_6 був затриманий слідчим на підставі ст. 208 КПК України, у нього було вилучено 7362,00 долари США.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.07.2017 (а.с.209-211 в т.1), на горищі будинку №35 по вул. Дунайська в м. Запоріжжя виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 3600 доларів США.
Згідно протоколу огляду місця події від 11.07.2017 (а.с.212-216 в т.1), в ході огляду металічного щитка, який знаходиться на горищі будинку №35 по вул. Дунайській в м. Запоріжжя, в ньому були виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 10 000доларів США.
Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження була проведена слідча дія - пред`явлення особи для впізнання, про що складеного протокол від 14.08.2017 (а.с.29-37 в т. 2). В результаті проведеної слідчої дії свідок ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яку він 10.07.2017 затримав на горищі будинку АДРЕСА_3 .
Крім зазначених доказів, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину підтверджується показаннями потерпілих.
В судовому засіданні була допитана потерпіла ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що в липні 2017 року на стаціонарний телефон квартири за місцем її проживання зателефонувала ніби то її дочка, імітуючи при цьому її голос та повідомила, що вона потрапила в складну ситуацію і наполегливо просила передати грошові кошти для вирішення цієї проблеми. Після декількох телефонних розмов, під час якої зазначена особа наполягала на передачі грошових коштів, у вхідні двері квартири подзвонили. Потерпіла відкрила двері, побачила обвинуваченого ОСОБА_6 , який назвався їй саме тією особою, що повинна забрати грошові кошти та передати дочці. Потерпіла ОСОБА_8 впустила до квартири обвинуваченого, відвела останнього на балкон, де розташований сейф з грошовими коштами. Оскільки ключів від сейфу потерпіла не мала, вона на прохання ОСОБА_9 передала йому викрутку для відкриття сейфу. ОСОБА_6 за допомогою викрутки відкрив двері сейфу, побачив, що у ньому знаходяться грошові кошти, почав їх забирати. В цей час потерпіла зрозуміла, що відбувається, почала кричати на нього, вимагаючи залишити грошові кошти. Однак обвинувачений, не реагуючи на вимоги потерпілої, залишив квартиру, забравши із собою всі грошові кошти, що знаходились у сейфі. Забираючи грошові кошти, обвинувачений насилля до потерпілої не застосовував, на її адресу нічого не говорив.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що він є сином потерпілої ОСОБА_8 . Зазначив, що в липні 2017 року на його мобільний телефон надійшов дзвінок від співробітника поліції, який повідомив потерпілому, що з квартири його матері були викрадені грошові кошти. Потерпілий прибув на місце події, де співробітники поліції проводили слідчі дії. Так, співробітниками поліції на горищі будинку були виявлені грошові кошти, які раніше були викрадені. Згодом, на горищі в металічному ящику були виявлені ще грошові кошти. Грошові кошти, які належали його матері, були повернуті їй співробітниками поліції в повному обсязі. Кошти, належні потерпілому ОСОБА_10 , повернуті не в повному обсязі, у зв`язку з чим останній заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні. Потерпілий пояснив суду, що сейф, в якому зберігалися грошові кошти, знаходився в квартирі на балконі. Ключ від сейфу мав лише він. Грошові кошти зберігалися в сейфі в поліетиленових пакетах, окремо кошти, які належать потерпілій ОСОБА_8 : в доларах, євро та гривнях, окремо ті, що належать йому, й окремо, що належали потерпілій ОСОБА_8 .
Оцінюючі вищезазначені докази кожен окремо і в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що всі вони є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 5 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в особливо великих розмірах.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 186 КК України за ознакою вчинення злочину в особливо великому розмірі. Однак, суд виключає з пред`явленого обвинувачення такі кваліфікуючи ознаки, як вчинення злочину повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, як такі, що не передбачені диспозицією частини 5 ст. 186 КК України.
Крім того, колегія суддів вважає за можливе виключити з обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки, як встановлено в ході судового засідання, ОСОБА_6 не застосовував до потерпілої ОСОБА_8 ніякого насильства, а також жодних погроз щодо застосування такого насильства, як зазначила сама потерпіла, вона вільно впустила до квартири обвинуваченого, відвела останнього на балкон, де розташований сейф з грошовими коштами, оскільки ключів від сейфу потерпіла не мала, вона передала йому викрутку для відкриття сейфу. ОСОБА_6 за допомогою викрутки відкрив двері сейфу, побачив, що у ньому знаходяться грошові кошти у великому розмірі, почав їх забирати, не застосовуючи при цьому насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої або погроз із застосуванням такого насильства. Тому суд вважає, що є підстави для виключення з обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, таку обставину, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, проте визначивши п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення злочину особою повторно, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому.
Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Протокол огляду місця події від 10.07.2017, згідно якого місцем огляду була ділянка місцевості біля входу до під`їзду будинку №35 по вул. Дунайська в м. Запоріжжя, в ході якого вилучено поліетиленовий пакет рожевого кольору з речовиною бурого кольору, білий аркуш паперу з рукописним текстом, на якому міститься речовина бурого кольору, поліетиленовий пакет зеленого кольору з речовиною бурого кольору (а.с.204-208 в т.1), висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 20.07.2017 №1-866 (а.с.231-242 в т.1) суд визнає неналежними доказами, оскільки такі не підтверджують обставини, що підлягають дослідженню і доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.221 в т.1), але з 17.05.2007 перебуває на диспансерному обліку в Комунальній установі Обласний клінічний наркологічний диспансер. Крім того знаходиться під диспансерним наглядом у КУ «Центр СНІД» ЗОР з січня 2017 року, хворіє: як вбачається з медичної довідки ВІЛ-інфекція I клінічна стадія. Хронічний вірусний гепатит „С мінімального ступеню активності. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, ремісія, що суд розцінює, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 . Також, обставиною, що пом`якшуює покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, його ставлення до скоєного.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину повторно.
Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин (не менше двох), що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
В силу пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак з 17.05.2007 перебуває на диспансерному обліку в Комунальній установі Обласний клінічний наркологічний диспансер. Крім того знаходиться під диспансерним наглядом у КУ «Центр СНІД» ЗОР з січня 2017 року, хворіє на тяжкі хвороби: як вбачається з медичної довідки на ВІЛ-інфекцію, I клінічна стадія, хронічний вірусний гепатит „С мінімального ступеню активності. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, ремісія, що підтверджується наявними в матеріалах справи медичними довідками, витягами з амбулаторної картки хворого та епікризу з історії хвороби. ( а.с.1-19 в т.2).
Також, враховуючи відсутність негативних характеристик, характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини його здійснення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повернення більшої частини викраденого, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на тяжкі хвороби: на ВІЛ-інфекцію, I клінічна стадія, хронічний вірусний гепатит „С, які згідно Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (в Додатку 12
доПорядкуорганізаціїнадання медичноїдопомогизасудженим допозбавленняволі (пункт 1 розділу VI), відноситься до тяжких захворювань, що суд розцінює, як пом`якшуючу покарання обставину. Отже враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме незадовільний стан здоров`я та його щире каяття, в тому числі активне сприяння у розкритті злочину, його ставлення до скоєного, суд дійшов до висновку, що є підстави призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч. 5 КК України, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 3 ст. 71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
24 лютого 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення кого було призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Частиною 1 ст. 72 КК України визначено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, вищезазначені норми закону про кримінальну відповідальність у їх системному тлумаченні, передбачають призначення покарання, як за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків, яке повинно бути більшим від призначеного попереднього покарання.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 186 КК України після постановлення попереднього вироку, в період іспитового строку, то обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 71 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_10 моральної шкоди, суд, у відповідності до вимог ст. 23 ЦПК України, враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступень вини обвинуваченого.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 (з послідуючими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування такої шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.
Тож визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, яка на протязі усього часу після крадіжки і тепер відчуває душевний біль, викликаний відчуттям незахищеності права власності,
Так, діями обвинуваченого потерпілому заподіяні матеріальні збитки, що виявилися у втраті належного йому майна, та які відповідно до положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України підлягають відшкодуванню.
Крім того, діями обвинуваченого потерпілому також спричинена і моральна шкода, що виявилася в порушенні нормального укладу життя, необхідності відвідувати судові процеси, душевних переживаннях, які стали наслідком вчинення кримінального правопорушення. Моральна шкода відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України також підлягає відшкодуванню.
З урахування всіх вказаних обставин вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. суд вважає надмірними. Оцінюючи глибину його моральних страждань і в той же час керуючись принципом розумності і справедливості, беручи до уваги, що вчинений злочин не був безпосередньо спрямований проти особи, внаслідок його вчинення потерпілоу ОСОБА_10 , та його матері ОСОБА_8 не були спричинені тілесні ушкодження або фізичний біль, крім того, враховуючи віктимну поведінку потерпілої ОСОБА_8 , суд вважає необхідним зменшити заявлену суму відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Витрати на залучення експертів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в розмірі 742,20 гривень підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Суд вирішує долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 366-371,373-376, 395, 532, КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 10 липня 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з моменту фактичного затримання з 10 липня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в розмірі 742,20 гривень.
Речові докази:
- 12 слідів папілярних узорів, упакованих в експертний пакет №4230677, які передані до камери зберігання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- 1 дактилокарта ОСОБА_6 , упакована в паперовий конверт, які передані до камери зберігання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- сумка чорного кольору; пачка сигарет Камел, в якій знаходяться дві сигарети; два презервативи; одна металева викрутка; один металевий напильник; один USB-шнур; один паперовий конверт, в якому знаходиться одна металева викрутка, передані до камери зберігання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити;
- один поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходяться два шнурки чорного кольору; один шкіряний чоловічий ремень чорного кольору; технічний паспорт на автомобіль марки Шкода Октавіа А5 д/н НОМЕР_1 на ОСОБА_12 ; грошові кошти в сумі 10 гривень 62 копійки; страховий поліс на автомобіль марки Шкода Октавіа А5- повернути ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки KENESKI в корпусі червоного кольору, упакований в експертний пакет №4230678, переданий до камери зберігання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити;
- паперовий конверт, в якому знаходиться аркуш паперу з залишками речовини бурого кольору; три паперові конверти, в яких знаходиться три поліетиленові пакети з залишками речовини бурого кольору, передані до камери зберігання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3