Дата документу 02.04.2019 Справа № 554/1253/16-к
Провадження № 1-кс/554/4877/2019
УХВАЛА
іменем України

02 квітня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого прокуратури Полтавської області, в порядку ст.28 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.04.2019 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого прокуратури Полтавської області у кримінальному провадженні №0000211, в якій заявник просить, в зв`язку з наявністю у кримінальному провадженні достатніх доказів і підстав для повідомлення підозри ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язати слідчого прокуратури Полтавської області Ральського письмово повідомити про підозру фігурантів по справі у вчиненні ряду тяжких посадових злочинів, встановивши слідчому реальний строк для виконання 3 дні.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що з 14 січня 2016 року у прокуратурі Полтавської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000211 відносно колишніх керівників прокуратури Полтавської області Петрова та Мельника, які на думку заявника, вчинили ряд тяжких посадових злочинів, зокрема, за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи посадовим становищем, сфабрикували кримінальне провадження відносно завідомо невинуватих осіб у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Однак, за наявності в матеріалах кримінального провадження багаточисельних і достатніх доказів для підозри вказаним особам, слідчий до теперішнього часу не повідомив про підозру фігурантів по справі про скоєння злочинів, що порушує конституційне право на доступ до правосуддя та спричиняє моральну шкоду.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою з огляду на таке.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається зі скарги, заявником подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у непред`явленні підозри певним особам.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф №1, ст.ст.303-308 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Заявником подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у непред`явлені підозри певним особам, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, передбачених ст.303 КПК України.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак у найширшому розумінні ролі слідчого судді неможливо всупереч чинного процесуального законодавства розширювати перелік повноважень слідчого судді шляхом зобов`язання слідчого вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України закріплено за прокурором повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Згідно з ч.1 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Крім того, глава 22 КПК України, що регламентує порядок повідомлення про підозру, не встановлює строку проведення вказаної процесуальної дії слідчим, а тому бездіяльність слідчого щодо невиконання таких процесуальних дій не є предметом оскарження відповідно до ст.303 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого повідомити про підозру, тобто перебирати на себе функції обвинувача, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями і бездіяльністю прокурора, слідчого, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.

Такі висновки суду відповідають внесеним змінам до статті 303, 307 КПК України, згідно з якими може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 26, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження клопотанням ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого прокуратури Полтавської області, в порядку ст.28 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1