Провадження №1-кп/331/119/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000555 від 14.02.2018 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, одруженого, дітей не має, працює ТОВ «НВП «СК Прометей», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2018 року близько 09:30 годин водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух у лівій смузі пр. Соборного, рухаючись з боку вул. Української в напрямку вул. Запорізької в м. Запоріжжі. Попереду вказаного автомобіля у попутному напрямку в середній смузі проїзної частини пр. Соборного рухалися транспортні засоби, в тому числі автомобіль «Nissan Note» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 . При наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований біля буд. 93 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, транспортні засоби, що рухалися в середній смузі, в тому числі автомобіль «Nissan Note» під керуванням водія ОСОБА_8 , почали знижувати швидкість до повної зупинки для надання переваги в перетині проїжджої частини пішоходу ОСОБА_5 , яка почала перетинати проїжджу частину пр. Соборного, рухаючись справа наліво по ходу руху автомобілів.

Водій ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зменшили швидкість та зупинились транспортні засоби, діючи в порушення вимог п. 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п. 18.4: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи змогу виявити зниження швидкості та зупинку перед нерегульованим пішохідним переходом транспортних засобів, що рухаються по сусідній смузі, не зменшив швидкість та не зупинився, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток основи та склепіння черепу зліва, забиття головного мозку з локалізацією субдуральних (під твердою оболонкою головного мозку) гематом в лобних долях, з розвитком субарахноідального крововиливу (скупчення крові під м`якою оболонкою головного мозку), посттравматичного лівостороннього мастоїдита (гнійне запалення соскоподібного відростка скроневої кістки), рани в області верхньої та нижньої губ, синців навколо обох очей, в області лобу, саден в області носу, голови та обличчя, набряку м`яких тканин носу, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Крім цього, пішоходу ОСОБА_5 були спричинені множинні уламкові закриті переломи 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер зліва по паравертебральній та середній паховим лініям зі зміщенням кісткових фрагментів з утворенням підшкірної гематоми в області лівої половини грудної клітини, з послідуючим розвитком посттравматичного лівостороннього плевриту, які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх ушкодження, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Також пішоходу ОСОБА_5 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв та саден в області тіла та кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним транспортного засобу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що 14.02.2018 року у ранковий час він рухався по пр.. Соборному на власному автомобілі, автомобілів на дорозі було багато, усі смуги були зайняті. У районі вул.. Українська перед пішохідним переходом він побачив, що автомобілі на сусідніх смугах пригальмовують, однак він не бачив пішохода, тому не встиг вчасно зупинити власний автомобіль, внаслідок чого стався наїзд на пішохода. Він одразу зупинив автомобіль, попросив знайомих викликати швидку допомогу, намагався зупинити потік автомобілів, щоб убезпечити потерпілу від інших ушкоджень, очікував прибуття як швидкої допомоги, так і працівників поліції. На сьогодні він частково відшкодував спричинену потерпілій моральну шкоду у розмірі 60000 грн. Просив визначити загальний розмір моральної шкоди із врахування його матеріального стану. Зазаначив, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну потерпілій внаслідок пошкодження здоров`я застрахована, тому витрати на лікування повинна сплачувати страхова компанія.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 доведеність його винуватості у вчиненні вказаного злочину, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 14.02.2018 року вона переходила проїзну частину пр.. Соборного по пішохідному переходу. Автомобілі зупинилися її пропускати, але автомобіль під керуванням ОСОБА_3 її не пропустив та скоїв наїзд, вона втратила свідомість та прийшла до тями тільки у реанімації. В результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, тричі перебувала на стаціонарному лікуванні, перенесла дві операції, вимушена була лікувати зуби, оскільки від удару чотири зуби були зламані, до сьогодні її стан здоров`я не відновився та не відновиться, вона постійно згадує події того дня та її супроводжують приступи паніки та боязнь автомобілів. Через ДТП звичний уклад її життя змінився, внаслідок травм голови у неї частково втрачений слух та функції лівої руки, що завдає незручності у побуті, на сьогодні вона та члени її родини докладають значних зусиль для відновлення її стану здоров`я та укладу життя, на що витрачаються як значні грошові кошти, так і фізичні зусилля. Тому просила суд задовольнити її цивільний позов у повному обсязі за вирахуванням тієї суми моральної шкоди, яку сплатив ОСОБА_3 , не наполягала на позбавленні обвинуваченого волі та прав керування транспортним засобом.

Представник співвідповідача АТ «СГ «ТАС» заявлений цивільний позов не визнав та надіслав до суду письмові заперечення, згідно яких вважали передчасним звернення позивача до суду, оскільки ними не було дотримано досудового порядку врегулювання спорів та не надано страховій компанії оригіналів документів для прийняття рішення про наявність підставі для відшкодування шкоди (товарні чеки, правовстановлюючі документи фізичних осіб-підприємців та таке інше). Також вважали недоведеним частину матеріальної шкоди, оскільки її розмір не підтверджується медичними призначеннями, тому є необґрунтованою.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- висновком експерта № 9-182 від 22.03.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3, 12.4., 12.9 б, 18.4 Правил дорожнього руху України, невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією ДТП, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним транспортного засобу;

- висновком експерта № 431 від 10.04.2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток основи та склепіння черепу зліва, забиття головного мозку з локалізацією субдуральних (під твердою оболонкою головного мозку) гематом в лобних долях, з розвитком субарахноідального крововиливу (скупчення крові під м`якою оболонкою головного мозку), посттравматичного лівостороннього мастоїдита (гнійне запалення соскоподібного відростка скроневої кістки), рани в області верхньої та нижньої губ, синців навколо обох очей, в області лобу, саден в області носу, голови та обличчя, набряку м`яких тканин носу, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Крім цього, пішоходу ОСОБА_5 були спричинені множинні уламкові закриті переломи 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер зліва по паравертебральній та середній паховим лініям зі зміщенням кісткових фрагментів з утворенням підшкірної гематоми в області лівої половини грудної клітини, з послідуючим розвитком посттравматичного лівостороннього плевриту, які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх ушкодження, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Також пішоходу ОСОБА_5 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв та саден в області тіла та кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів виступаючими частинами автомобіля, що рухається, в умовах дорожньо-транспортного руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні інших доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюють ся.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його необережні дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дружину у стані вагітності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює офіційно ТОВ «НВП «СК Прометей» виконавцем робіт та має дохід.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування спричиненої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, беручи до уваги той факт, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння потягло тяжкі наслідки у вигляді завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, враховуючи обставини справи, а саме: грубе порушення Правил дорожнього руху України в частині скоєння наїзду на пішохода на нерегульованому світлофором переході, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. При цьому, на думку суду, з врахуванням позиції потерпілої, яка не наполягала на позбавленні обвинуваченого волі, наявності двох обставин, що пом`якшуть покарання, беручи до уваги його життєві обставини (перебування на його утриманні дружини у стані вагітності), специфіку його роботи, пов`язану із необхідністю використовувати службовий автомобіль, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання із випробуванням із застосуванням ст.. 75 КК Українпи, та відсутність необхідності застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров 'я, шкода пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров 'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 та остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки була застрахована у ПАТ СГ «ТАС», що підтверджується копією полісу.
У судовому засіданні судом були перевірені обґрунтованість витрат на лікування, які підтверджені випискою із картки стаціонарного хворого, листками лікарських призначень, товарними чеками на придбання медичних препаратів та проведених лабораторних досліджень, витратами на лікування у лікаря-стоматолога, відповіддю щодо підтвердження лікарських призначень за час стаціонарного лікування потерпілої. За таких обставин доводи представника страхової компанії щодо не підтвердження частини витрат на лікування суд вважає необґрунтованими, тому в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає доведеним, що внаслідок незаконних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого вона тричі перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.02.2018 року до 07.03.2018 року, з 28.03.2018 року до 14.04.2018 року, та з 29.08.2018 року, їй було проведено два оперативних втручання для лікування травм голови та ребер, встановлені металеві конструкції для зрощення кісток, отримала лікування у лікаря стоматолога для відновлення зубів, пошкоджених в результаті ДТП, внаслідок чого тривалий час (більше пів року) відчувала фізичний біль та страждання. На теперішній час вона втратила частину життєво необхідних функцій (слух та опорно-рухову функцію руки), продовжує проходити фізиотерапевтивні процедури по їх відновленню. Після ДТП та по сьогоднішній момент вона періодично відчуває головні болі, які створюють додатковий дискомфорт у її житті, вимушена звертатися за допомогою до родичів по догляду за нею, що значно вплинуло на її звичайний уклад життя, та погіршило емоційне самопочуття.

За таких обставин, з врахуванням розумності, достатності та співмірності, суд находить вимоги потерпілої ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди частково обґрунтованими та такими, що відповідають глибині їх фізичних та душевних страждань, однак, вважає необхідним зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої суму відшкодування моральних страждань до розмірі 150000 грн., та з урахуванням частково сплаченої суми стягнути решту суми моральної шкоди з обвинуваченого у розмірі 90000 грн.

Також відповідно до ст.. 124 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 8000 грн.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від призначеного покарання, якщо він на протязі двох років випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» м. Київ, пр.. Перемоги, 65 на користь ОСОБА_5 АДРЕСА_3 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 83504,50 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот чотири грн.. 50 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 АДРЕСА_3 суму моральної шкоди в розмірі 90 000 грн. (дев`яноста тисяч грн.)

Стягнути з ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 АДРЕСА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн (вісім тисяч)

Речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути володільцю ОСОБА_3 .

Скасувати арешт на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжі від 15.02.2018 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1