Справа № 460/792/19
Провадження №1-кс/460/187/19
УХВАЛА

28.02.2019 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в :
15 лютого 2019 року скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 18.11.2018 року до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області о 22 год. 30 хв. надійшло повідомлення по телефону про те, що у будинку на АДРЕСА_1 знайдено повішеним військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 19.11.2018 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 001361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
На клопотання представника скаржника ОСОБА_4 від 22.01.2019 року щодо надання інформації про хід розслідування даної кримінальної справи, йому була скерована копія постанови про закриття кримінального провадження від 25.12.2018 року, яку він отримав поштою 05.02.2019 року. Згідно постанови, справа закрита на підставі п.2 ч.1 ст. 284 ПК України, у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим з порушенням норм КПК України при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. В ході розслідування допитано одного свідка ОСОБА_7 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 179/2018 слідує, що причиною смерті ОСОБА_6 є механічна асфікція. Скаржник як мати ОСОБА_6 не була залучена до кримінального провадження в якості потерпілої (допитана лише як свідок). Слідчим не взято до уваги, що на тілі ОСОБА_6 були численні тілесні ушкодження, порізи. Крім того, у нього були два мобільних телефони, однак на місці події знайшли один, без сім карти. Слідчі не вжили заходів, щоб встановити з ким зідзвонювався ОСОБА_6 перед смертю, встановити цих осіб та допитати в якості свідків. Не допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , який проживав певний час з ОСОБА_6 та у яких був конфлікт, ОСОБА_9 , який в день смерті спілкувався із сином скаржника по телефону. Слідчим не приєднано до матеріалів справи записку, яку вона знайшла в кишені куртки сина. Скаржник переконана, що син не міг покінчити життя самогубством, тому просить проведення посмертної психолого-психіатричної експертизи. Вважає, що оскільки не проведені всі можливі процесуальні та слідчі дії, не допитані всі можливі свідки, її не визнано потерпілою, не проведені експертизи, не усунуті розбіжності, постанова про закриття провадження є передчасною, просить її скасувати.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у скарзі та просила скаргу задовольнити.
Представник скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав, зазначив, що він в інтересах скаржника звертався до органів досудового розслідування, та справа вже була закрита.
Слідчий до судового засідання не з`явився, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скаржник не визнана потерпілою у кримінальному провадженні закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Водночас суд вважає, що право особи на звернення до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження не може бути поставлено у залежність від формального невизнання особи потерпілою.
Відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Суд бере до уваги те, що про закриття провадження у справі скаржника не було повідомлено та вона не встигла вчасно звернутися з заявою про надання їй статусу потерпілої. Суд вважає, що виключення заявника з провадження шляхом ненадання їй статусу представника потерпілого суперечить діючому кримінально-процесуальному законодавству, оскільки вона була позбавлена можливості приймати участь у ході розслідування.
Встановлено, що слідчим відділом Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівської області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Згідно матеріалів справи під час досудового розслідування проведені наступні слідчі дії: огляд місця події (протокол огляду місця події від 18.11.2018 р.), скерування на судово-медичне дослідження, допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , огляд мобільного телефону марки "Ксіомі", який визнаний речовим доказом, огляд мобільного телефону марки "Нокіа", який не визнаний речовим доказом.
25.12.2018 року слідчим СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Мотивами винесення вказаної постанови слугувало те, що за свідченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 телефонував до нього 18.11.2018 р. на підпитку, а також повідомив, що останньому не можна було вживати алкоголь, оскільки він ставав агресивним. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 179/2018 причиною смерті ОСОБА_6 є повішення, намір не визначений (механічна асфікція шляхом повішення). Враховуючи наведене, відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Однак, як встановлено в судовому засіданні, слідчим не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Так, порушуючи кримінальне провадження за статтею умисне вбивство, слідчим не було всебічно та повно досліджено всі обставини події, не перевірено всі можливі версії загибелі ОСОБА_6 . Поза увагою слідчого залишилося проведення інших слідчий дій, зокрема: не встановлено та не допитано інших свідків, показання яких мали б значення для розслідування, зокрема, не допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , який проживав певний час з ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , не опрацьовані версії вбивства чи доведення до самогубства, не відібрано роздруківки телефонних розмов в день загибелі ОСОБА_6 , не були зібрані дані про спосіб його життя, не з`ясований його психологічний стан.
Ухвалою слідчої судді Яворівського районного суду Львівської області від 19.11.2018 р. ОСОБА_14 за клопотанням слідчого призначено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 та поставлено ряд питань для призначеної експертизи. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 179/2018 від 20.11.2018 р. відсутня інформація щодо поставлених питань про те, які тілесні ушкодження були на тілі ОСОБА_6 , механізм їх утворення, характер та локалізація, чи одночасно йому спричинені тілесні ушкодження, до якого ступеня тяжкості вони відносяться і чи перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 , та чи був етанол в крові ОСОБА_6 .?
Таким чином, слідчий не надав належної оцінки обставинам справи, не перевірив інших ознак злочину, а тому, слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відсутності в діях складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає зібраним доказам, тому зазначена обставина в своїй сукупності призвела до винесення необґрунтованого і передчасного процесуального рішення.
Згідно положень ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України доказуванню підлягає збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчим не представлено суду доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового слідства, не перевірено обставин вчинення злочину, не проведено відповідних слідчих дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова від 25 грудня 2018 року слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідних слідчих дій спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірки обставин у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 84, 91, 93, 94, 224, 303, 304, 306, 307 КПК України,
у х в а л и в :
скаргу задоволити.
Скасувати постанову слідчого Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Скерувати кримінальне провадження № 0001361 від 19 листопада 2018 року в Яворівський ВП ГУНП у Львівській області для відновлення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 01 березня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1