Номер провадження:1-кс/521/5716/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.10.2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю уповноваженого представника скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши в порядку ст. 303 КПК України скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на дії та бездіяльність Одеської місцевої прокуратури № 2, -

В С Т А Н О В И В:
Зі скарги вбачається, що 21 серпня 2004 р. між скаржниками та представником Акціонерного товариства «Машинобудівне об`єднання «Оріон» був підписаний «Договір купівлі-продажу» в рівних частинах кожний, нежитлову будівлю, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та розташована на землях Одеської міської ради.

27 вересня 2004 р. вказаний «Договір купівлі-продажу» був зареєстрований під № 6670718, тобто за скаржниками було визнано право власності.

14 лютого 2005 р. слідчим прокуратури Малиновського району м. Одеси, юристом 3-го класу ОСОБА_7 була винесена «Постанова», б/н, якою на об`єкти нерухомості, нежитлові будівлі розташовані по АДРЕСА_2 , було накладено арешт.

12 грудня 2005 р. Малиновським районним судом м. Одеси було винесено рішення по Справі № 2-4238/2005 за позовом прокуратури Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до АТ «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Вказаним рішення в задоволенні вимог прокуратури Малиновського району м. Одеси, було відмовлено в повному обсязі.

17 квітня 2008 р. слідчим з ОВС прокуратури Одеської області 10.С. Крисань була винесена «Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи».

05 жовтня 2016 р. скаржники звернулися до Генеральної прокуратури України зі «Скаргою на умисні дії і бездіяльність працівників прокуратури Малиновського району м. Одеси по відношенню до нас».

В скарзі були викладені усі обставини і факти по суті скарги та підтверджені документами (доказами).

Скаржники просили Генеральну прокурату України, зобов`язати «Малиновську прокуратуру м. Одеси винести «Постанову про зняття арешту з нашої власності».

Від керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 було отримано листа від 02.11.2016 р. за № 07-2 16-16, тобто відповідь на їхню скаргу.

Керівник вказаної прокуратури в листі посилається на ряд обставин та фактів, при цьому зобов`язав скаржників надати прокуратурі копію документу, якій став підставою для накладення арешту. Після отримання вказаної інформації буде можливо вирішити питання щодо скасування арешту нерухомого майна відповідно до вимог ЦПК України.

29 листопада 2016 р. керівнику Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , було направлено звернення до якого був доданий документ, а саме:

- «Інформаційна довідка з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотеки Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна» щодо об`єктів нерухомого майна від 09.08.2016 09:38:20.

В подальшому скаржникам довелось неодноразово звертатись до Генеральної Прокуратури України, прокуратуру Одеської області, керівнику Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , а також до Малиновського районного суду м. Одеси, відносно скасування арешту з нашого нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська (колишня Хворостіна), будинок 48.

В відповідях прокуратури Одеської області, Одеської місцевої прокуратури № 2, скаржникам неодноразово рекомендувалось звернутись до суду з питання оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора та зняття арешту з нашого майна, виходячи того, що слідчими прокуратури не були застосовані норми ст. 126 КПК України (1960 року).

Також посилались на пункт 9 Розділу XI Перехідних положень КПК України (2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

В продовж 2017 та 2018 років, скаржники неодноразово звертались до Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргами, клопотаннями на дії та бездіяльність Одеської місцевої прокуратури № 2, та звільнення майна з-під арешту.

Скаржники просять суддю визнати дії та бездіяльність Одеської місцевої прокуратури № 2 по відношенню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , щодо накладення арешту на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , на підставі «Постанови про накладення арешту на майно, 14 лютого 2005 року, з навмисними порушеннями КПК України» (1960 та 2012 рр.), та зобов`язати Одеську місцеву прокуратуру № 2 скасувати накладений арешт на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , на підставі «Постанови про накладення арешту на майно, 14 лютого 2005 року.

Уповноважений представник скаржників в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор викликався до суду належним чином, але за викликом не з`явився. Причини неявки суду невідомі.

Вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, вислухавши думку представника скаржників, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити скаргу, та зобов`язати Одеську місцеву прокуратуру № 2 скасувати накладений арешт на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , на підставі «Постанови про накладення арешту на майно, від 14 лютого 2005 року.

Статтею 303 КПК України зазначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Згідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, постановою слідчого від 11.04.2007 року було закрито провадження по даній справі.

Прокуратура у порядку нагляду має повноваження скасовувати рішення слідчого про накладення арешту.

Суддя вважає, що посадовими особами Одеської місцевої прокуратури № 2, вчиняються безпідставні і незаконні дії, які навмисно перешкоджають праву на користування та розпорядження нерухомим майном, яке є власністю скаржників.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на дії та бездіяльність Одеської місцевої прокуратури № 2 задовольнити.

Зобов`язати Одеську місцеву прокуратуру № 2 скасувати накладений арешт на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , на підставі «Постанови про накладення арешту на майно, від 14 лютого 2005 року.

Копію ухвали направити керівнику Одеської місцевої прокуратури № 2.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1