Справа № 589/2917/18
Провадження № 1-кп/591/540/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м.Суми
Зарічний районний суд м. Суми в колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , за ч.2 ст.146, ч.3 ст. 152, ч.2 ст.153, ч.4 ст. 301 України,

В С Т А Н О В И В :

Колегіальним складом суду проводиться розгляд вказаного кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, обвинувачений може ухилитися від явки до суду, вчинив тяжкий злочин, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків потерпілих, тому більш мякі запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 , і його захисник не підтримують клопотання прокурора, зазначають, що ризики наведені прокурором є надуманими, просять врахувати сімейний стан обвинуваченого, стан здоровя як обвинуваченого так і його матері, відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем мешкання, або за місцем мешкання матері обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання щодо продовження тримання під вартою порушено з метою запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

1.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_6 , може переховуватись від суду, впливати на потерпілих, іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню.

Але посилання в клопотанні на наявність всіх цих ризиків є непереконливими, оскільки відповідні докази, які підтверджують наявність у ОСОБА_6 таких намірів прокурором не надано.

Так, не може бути взято до уваги те, що обвинувачений, знаходячись на свободі, буде впливати на потерпілих , говорять лише про можливість існування передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризику щодо незаконного впливу на таких потерпілих, але ні в якій мірі не обгрунтовують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не повідомив в судовому засіданні та не зазначив в клопотанні прокурор і про те, яким же чином ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, або на підставі яких відомостей чи даних прокурор обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш м`яких заходів для запобігання ризику, прокурор також вказував на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому.

Проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справі «Вемгофф проти Німеччники).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку, що прокурором на виконання вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 ч.1 КПК України і існує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та сім`ю; за місцем проживання характеризується позитивно, має незадовільний стан здоровя, також йогомати тяжко хворіє, суд вважає що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та обвинуваченому можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, цілодобово.

Крім того, на виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченого слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, а також утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , здати на зберігання закордонний паспорт органу досудового розслідування у випадку документування паспортом.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку утримання ОСОБА_6 під вартою - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронних засобів контролю поведінки за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки:

прибувати до судуза першою вимогою; утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , здати на зберігання закордонний паспорт органу досудового розслідування у випадку документування паспортами.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на обвинуваченого обов`язків - до 04 січня 2019 року.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти негайно та доставити його до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора ОСОБА_4 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді
ОСОБА_3

ОСОБА_2