Справа №491/291/17
У Х В А Л А
18 грудня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві кримінальне провадження відносно гр-на ОСОБА_4 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілю ВАЗ -21013 р/н НОМЕР_1 та мотоцикла ІЖ-П-3 р/н НОМЕР_2 , оскільки наявний у справі висновок викликає сумніви щодо його повноти, об`єктивності та правильності, зокрема, щодо вихідних даних, взятих експертом для дослідження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав.
Потерпіла ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання.
Представник потерпілої ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив, вважає дане клопотання безпідставним.
Вислухавши учасників судового засідання, суд прийшов до наступного висновку.
Враховуючи, що станом на момент розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення додаткової експертизи більше одного року триває судове провадження у суді першої інстанції, посилання обвинуваченого на норми ст.242КПК України є необґрунтованим та безпідставним.
Суд підкреслює, що статтею 332 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, тобто належить до дискреційних повноважень суду.
В постанові Верховного суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к роз`яснено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві. Дане поняття включає повноваження суду обирати між законними альтернативами та діяльність суду з вирішення спірних правових питань. Такі повноваження суду мають виходити із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин ситуації, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.
До загальних засад кримінального судочинства, зокрема, належить і розумність строків (ст.ст.7,и28 КПК України).
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Суд зазначає, що з матеріалами кримінального провадження, в тому числі із висновком автотехнічної експертизи від №3450 від 19.12.2016 року , захисник та обвинувачений були ознайомлені, тобто ще до завершення досудового розслідування,що не заперечував захисник обвинуваченого,проте жодних клопотань з цього приводу ними не заявлялось.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що в даному випадку стороною захисту не доведено необхідність призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертних досліджень можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно змісту п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. за №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Наявний в матеріалах кримінального провадження висновок судової автотехнічної експертизи №3450 від 19.12.2016 року дає відповіді на запитання як повинен був діяти в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 та чи мав він технічну можливість зупинити керований ним автомобіль, а також що стало причиною виникнення ДТП з технічної точки зору.
Крім цього, в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_8 , який дав пояснення щодо висновку судової автотехнічної експертизи №3450 від 19.12.2016 року та відповів на питання захисника обвинуваченого.
На запитання захисника обвинуваченого щодо оформлення матеріалів, які були надані експерту для проведення дослідження ОСОБА_8 повідомив, що матеріали надійшли до нього в одному томі, без нумерації аркушів, чи був складений опис матеріалів він не пам`ятає.
На запитання ОСОБА_5 про те, чи було враховано при проведенні експертизи протокол огляду місця події та схему до нього, зокрема, гальмівний шлях наявний на схемі ОСОБА_8 повідомив, що при проведенні експертизи було враховано всі надані матеріали та вихідні дані. При цьому, сліди гальмування відображені на схемі до місця огляду місця події не були враховані, оскільки у матеріалах вони не були прив`язані до події, не було відомостей про те, що вони відносяться до події. Крім того, з пояснень самого ОСОБА_4 , наданих ним при проведенні слідчого експерименту, вбачалося, що він не гальмував. Також, про те, що ОСОБА_4 не гальмував було зазначено в постанові слідчого про призначення експертизи.
На запитання ОСОБА_5 щодо посилання у висновку на отримані додаткові вихідні дані ОСОБА_8 повідомив, що дійсно при проведенні експертизи надійшов лист, зі змісту якого вбачалося, що було проведено автотехнічну експертизу, за результатами якої було встановлено, що мотоцикл рухався з ввімкненим світлом, та цей факт було враховано при проведенні експертизи.
На запитання ОСОБА_5 про те, чи впливає відстань на якій рухався автомобіль від краю проїзної частини на висновок експерта ОСОБА_8 повідомив, зазначена відстань впливає на висновок експерта.
На запитання ОСОБА_5 про те, чи був би висновок експерта іншим, якби не було би відомостей про відстань автомобіля від краю проїзної частини, отриманих за результатами слідчого експерименту ОСОБА_8 зазначив, що дійсно висновок був би іншим, проте, зауважив, що зазначені дані базувалися на свідченнях самого ОСОБА_4 , крім того така схема ДТП співпадала з положенням осипу слідів ДТП на місці події.
На запитання ОСОБА_5 про те, чи мало вплив на висновок експерта те, що при проведенні слідчого експерименту було використано не такі самі транспорті засоби, як ті які були учасниками ДТП ОСОБА_8 повідомив, що на його думку з урахуванням того факту, що обидва транспортних засоби рухалися з ввімкненим світлом, це не мало значення, при експертизі враховувалися лише габарити транспортних засобі, які є аналогічними.
На запитання захисника, щодо того, що ОСОБА_4 в своїх поясненнях повідомляв, що мотоцикл рухався по полю ОСОБА_8 зазначив, що відомості з приводу цього викладені в першому абзаці другої сторінки його висновку.
На запитання щодо зазначення у висновку, що дорога, на якій мало місце ДТП мала тверде покриття ОСОБА_8 зазначив, що це опечатка.
На запитання ОСОБА_5 про те, що відповідно до схеми до протоколу огляду місця події більша частина слідів знаходилась з правої сторони від автомобіля, та як це співвідноситься з висновком експерта та описом подій ОСОБА_8 зазначив, що з урахуванням трасологічних досліджень, характеру зіткнення, того, що воно прийшлося на праве переднє крило автомобіля, при цьому не зачепивши лобове скло та стійку, що свідчий про те, що зіткнення було ковзаючим, розташування слідів з права від автомобіля, повністю відповідає обставинам події.
На запитання щодо кута зіткнення, який у висновку зазначено, як близько 160° - 165° ОСОБА_8 зазначив, що такий кут було визначено за матеріалами, при цьому, враховувалось, що обидва учасника ДТП маневрували з метою його уникнення.
На запитання ОСОБА_5 щодо відповідності дій водія мотоцикла вимогам Правил дорожнього руху ОСОБА_8 повідомив, що це є більше питанням права, при цьому, зауважив, що чинними Правилами дорожнього руху чітко не регламентовано, які дії має вжити водій в такій ситуації, крім того, водій загинув та надати достовірну оцінку його діям не можливо, такої практики не існує.
З приводу того, що водій мотоцикла намагався оминути автомобіль з лівого боку ОСОБА_8 зазначив, що це є оцінкою дій водія, при цьому, треба враховувати стан дороги, узбіччя на момент безпосередньо перед зіткненням не можливо гарантувати, як правильно було діяти, порядок маневрування Правилами дорожнього руху не визначено.
На запитання прокурора ОСОБА_8 повідомив, що свій висновок він підтверджує в повному обсязі.
Експертиза як доказ по справі не має переваги перед іншими доказами і повинна оцінюватись судом нарівні з іншими доказами в їх сукупності.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченим та стороною захисту не доведено необхідність призначення повторної автотехнічної експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертних досліджень можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті, з урахуванням чого в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.242,332 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1