КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/333/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і дотримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, але не більше строку досудового розслідування, а саме до 21.01.2019 року включно, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , 2015 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій з урахуванням доповнень, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.12.2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження дії щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувавши до останнього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Мотивуючи апеляційні вимоги з урахуванням доповнень, захисник ОСОБА_6 зазначає, що розгляд справи не був справедливим та неупередженим у зв`язку зі здійсненням засобами масової інформації тиску на слідчого суддю, який постановляючи оскаржувану ухвалу не обґрунтував та не навів ніяких доказів того, що підозрюваний ОСОБА_11 буде намагатися ухилятися та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення або будь-які інші протиправні дії, буде намагатися будь-яким чином незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а зазначені в ухвалі ризики є припущенням та не мають жодного об`єктивного підтвердження.
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.10.2018 року, за переконанням захисника, є необґрунтованим, викладені у ньому обставини не відповідають реальним обставинам кримінального провадження, а у діях ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Під час затримання, ОСОБА_11 отримав численні тілесні ушкодження, обшук його автомобіля був проведений незаконно.
Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , за переконанням захисника, не є безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Також, захисник ОСОБА_6 зазначає, що особисті обставини життя підозрюваного ОСОБА_7 , які не були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання, дають підстави вважати про нівелювання зазначених слідчим у клопотанні ризиків, а саме: молодий вік підозрюваного, який має стійкі соціальні зв`язки, одружений та проживає з родиною, має постійне місце роботи, наявність на утриманні малолітньої дитини, фактично зареєстрований та проживає у м. Києві, не є судимим, позитивно характеризується за місцем роботи.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили її задовольнити, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 від 24.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 ч. 1 ст. 345, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 КК України.
22.10.2018 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.10.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних авопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2018 року включно.

06.12.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України.

Постановою Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 від 11.12.2018року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000138 продовжено до 3-х місяців, тобто до 22.01.2019 року.
13.12.2018 року старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і дотримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, яке мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявністю встановлених у кримінальному провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а також необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року клопотання слідчого було задоволено та продовжено щодо ОСОБА_7 строк тримання під вартою, але не більше строку досудового розслідування, а саме до 21.01.2019 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.12.2018 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомлення про підозру, невідповідність викладених у ньому обставин реальним обставинам кримінального провадження, відсутності у діях підозрюваного складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видалося за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 про недоведеність та необґрунтованості передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів до уваги не приймає.

Крім того, з урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо. Обґрунтованість та необхідність проведення процесуальних дій, перевірена першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_12 при винесенні процесуального рішення - постанови від11.12.2018 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000138.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, і ті, на які захисник посилається у апеляційній скарзі, інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши останньому заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скаргзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 199, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і дотримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою, але не більше строку досудового розслідування, а саме до 21.01.2019 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4