Справа № 467/1415/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника державної установи

«Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка, у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та Державною установою «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України, клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про переведення до приміщення камерного типу засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мцхета, Грузія, засудженого вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року за ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області звернувся начальник Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» з клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу у зв`язку з порушенням ним установленого порядку відбування покарання.
Зокрема, клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 27 травня 2012 року. За період відбування покарання 32 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії, з них 5 разів поміщувався до карцеру та 5 разів до ДІЗО. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня, нетактовній поведінці відносно представників адміністрації установи, перешкоджанні проведенню обшуку, зберіганні заборонених предметів, порушенні форми одягу, дисципліни строю та створенні конфліктної ситуації.
Однак, на даний час стягнення частково погашені, заохочень засуджений немає, а також згідно ст. 133 КВК України визнаний злісним порушником вимог встановленого режиму відбування покарання.
06 грудня 2018 року близько 18 год. 30 хв. під час проведення обходу території медичної частини установи, а саме в 3-й палаті стаціонарного відділення під матрацом спального місця засудженого відділення СПС № 5 ОСОБА_7 , який знаходився на стаціонарному лікуванні було виявлено та вилучено мобільний телефон «Lenovo K0Ф40».
За таких обставин, суб`єкт звернення, з огляду на особистість засудженого, характер вчиненого ним порушення та у зв`язку із його відношенням до скоєного, просив суд застосувати до ОСОБА_6 стягнення у виді переведення до ПКТ строком на три місяці.
В судовому засіданні представник Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.
Засуджений ОСОБА_6 , у свою чергу, в судовому засіданні заперечував обставини, викладені у клопотанні, зокрема, щодо вилучення у нього оперативними працівниками установи мобільного телефону. Пояснив суду, що знайдений телефон йому не належить, можливо, його забув у медичній частині колонії інший засуджений.
Тож, суд, заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи та обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, вивчивши додані до нього докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням пояснень засудженого, який в судовому засіданні свою провину у вчиненні порушення не визнав, зробив такі висновки.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Вказане питання й порушене перед судом у зв`язку з фактом порушення засудженим вимог режиму утримання в установі виконання покарань.
Згідно ч. 1 ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.
Частина друга цієї ж статті зобов`язує персонал установи виконання покарань довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися, серед іншого, і такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
За правилами ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Так, з дослідженого у судовому засіданні рапорту № 579 від 06 грудня 2018 року, акту проведеного особистого обшуку і протоколу вилучення заборонених предметів № 743 від 06 грудня 2018 року та інших рапортів працівників колонії від 06 грудня 2018 року вбачається, що 06 грудня 2018 року близько 18 год. 30 хв. під час проведення обходу території медичної частини установи, а саме в 3-й палаті стаціонарного відділення під матрацом спального місця засудженого відділення СПС № 5 ОСОБА_7 , який знаходився на стаціонарному лікуванні було виявлено та вилучено мобільний телефон «Lenovo K0Ф40», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .
Своїми діями, як зазначено в рапорті № 579 від 06 грудня 2018 року, засуджений ОСОБА_6 порушив «р. ІІІ п. 2,3 ПВР УВП».
Факт порушення засудженим установлено й висновком (за фактом вилучення забороненого предмету) від 10 грудня 2018 року, складеним оперуповноваженим оперативного відділу ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» МЮ України ОСОБА_8 та узгодженим з начальником оперативного відділу ОСОБА_9 ..
Зокрема, із вказаного висновку убачається, що ОСОБА_6 знав про те, що зберігання та користування забороненими предметами засудженим заборонено, згідно р. 3 п. 2, 3 Наказу № 2186/5 від 29 грудня 2014 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», але свідомо пішов на порушення режиму відбування покарання.
А як убачається з матеріалів клопотання, за наслідками розгляду порядку денного дисциплінарної комісії Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» відносно засудженого ОСОБА_6 , прийняте рішення клопотати перед Арбузинським районним судом Миколаївської області про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 3 місяці, що підтверджується витягом з протоколу № 177 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83 з питання застосування до засуджених заходів дисциплінарного впливу, які порушують встановлений порядок відбування покарання, від 17 грудня 2018 року.
Із даного витягу слідує, що комісія розглядала факт порушення засудженим положень Розділу ІІІ п.п. 2, 3 ПВР УВП.
Так, п.1 ч.3 ст. 107 КВК України зобов`язує засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання.
Зокрема, частина четверта статті 107 КВК України імперативно встановлює, що засудженим заборонено самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони; спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі з допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків.
У той же час, суб`єкт звернення посилався на те, що відповідно Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року, мобільний телефон відноситься до предметів, зберігання яких засудженим забороняється.
Між тим, наказ Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» втратив чинність згідно із наказом Міністерства юстиції України № 2822/5 від 28 серпня 2018 року «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5».
Натомість, на день виявлення та вилучення у засудженого ОСОБА_6 мобільного телефону (06 грудня 2018 року) діяли Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28 серпня 2018 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2018 року за № 1010/32462, які набули чинності 14 вересня 2018 року (Офіційний вісник України від 14.09.2018 року 2018 р. № 70).
Тобто, дисциплінарна комісія ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83 фактично установила порушення засудженим вимог того нормативного акту, якого на день виявлення указаного в клопотанні порушення не існувало у зв`язку із втратою ним чинності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання направлено до суду безпідставно.
Але, у цьому випадку, до клопотання додані документи, які є доказами у розумінні положень ст. 84 КПК України, а саме: рапорт № 579 від 06 грудня 2018 року, висновок за фактом вилучення забороненого предмета від 10 грудня 2018 року, які містять посилання на нормативний документ, який втратив чинність на день складання цих документів.
Будь-яких доказів стосовно того, що засуджений ОСОБА_6 ознайомлений з Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28 серпня 2018 року, суду надано не було.
При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.6 ст. 102 КВК України адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
У той же час, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол (ч.7 ст. 102 КВК України).
Проте, у даному випадку, суб`єктом звернення не наведено положення нормативно-правового акта, який відносить мобільний телефон до предметів, зберігання яких засудженим забороняється.
Тобто, фактично суб`єкт звернення не вказав правової норми, яку у даному, конкретному випадку порушив засуджений.
Суд, же, з огляду на обов`язок ініціатора судового розгляду довести обставини, на які він посилається, позбавлений можливості самостійно визначати правову норму, за порушення якої до засудженого належить застосувати дисциплінарне стягнення.
Тобто, фактично суб`єкт звернення не вказав правової норми, яку у даному, конкретному випадку порушив засуджений, і як наслідок, безпідставно дійшов висновку про необхідність направлення відповідного клопотання до суду.
Згідно ж абз. 5 ч. 6 ст. 135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Згідно ч. 7 ст. 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.
Але так як, автор клопотання послався на нормативний акт, який на день вилучення у засудженого мобільного телефону втратив чинність, суд не убачає підстав для задоволення клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про переведення до приміщення камерного типу засудженого
ОСОБА_10 цих мотивів, керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_11 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1