Справа № 362/350/19
Провадження № 1-кп/362/215/19
ВИРОК

Іменем України

12.02.2019 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Васильків Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000762 від 24.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вільшанська Новоселиця, Васильківського району, Київської області, громадянин України, що має неповну середню освіту, офіційно не працюючий, розлучений, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

14.09.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

18.03.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 26.08.2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси замінено покарання на більш м`яке, а саме обмеження волі на строк 2 роки, 1 місяць 27 днів.

30.08.2016 року, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області, замінено не відбуту частину покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 7 днів замінено більш м`яким, а саме громадськими роботами строком 240 годин.

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

22.05.2017 року, близько 10 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував на залізничному мості, що йде над автодорогою Київ-Одеса, в межах смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області.

В цей час у ОСОБА_4 , повторно, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих підкладок під рельси Д-65, що належить ПАТ «Саливонківський цукровий завод».

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, здійснив демонтаж 28 металевих підкладок Д-65 вартістю 89 грн. 35 коп. кожна, загальною вартістю 2501 грн. 80 коп.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ПАТ «Саливонківський цукровий завод» матеріальної шкоди на загальну суму 2501 грн. 80 коп.

Окрім того, 23.05.2017 року, близько 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував на залізничному мості, що йде над автодорогою Київ-Одеса, в межах смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області.

В цей час, у ОСОБА_4 , повторно, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих підкладок під рельси Д-65, що належить ПАТ «Саливонківський цукровий завод».

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого мана, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, здійснив демонтаж 9 металевих підкладок Д-65 вартістю 89 грн. 35 коп. кожна.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ПАТ «Саливонківський цукровий завод» матеріальної шкоди на загальну суму 813 грн. 15 коп.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

15.01.2019 року між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю та показав, що в дійсності всі події та обставини, які зазначені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості викладені вірно. В скоєному щиро розкаявся. Не заперечував проти затвердження укладеної між ним та прокурором угоди на вищезазначених умовах.

Захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження укладеної між обвинуваченим та прокурором угоди на вищезазначених умовах.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала умови угоди про визнання винуватості, укладеної між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Представник потерпілого в заяві не заперечував щодо затвердження укладеної між обвинуваченим та прокурором угоди, при визначенні покарання ОСОБА_4 ,покладався на думку прокурора при визначенні покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства та держави.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000762 від 24.05.2017 року та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Після перевірки угод на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови в їх затвердженні, суд вважає за необхідне угоди про визнання винуватості затвердити.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості від 15 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000762 від 24.05.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки

Згідно із ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:9 металевих підкладок Д-65 переданні на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 - залишити за належністю як володільцю.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1