печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 про накладення арешту,-
В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України майор поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на немайнові права на готельні апартаменти за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4405 кв.м. (кадастровий код земельної ділянки НОМЕР_1 , поверх 28, загальна площа апартаментів 60,12 кв.м., апартамент в період будівництва 28-03), що на підставі попереднього договору купівлі - продажу від 04.06.2018 належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання з забороною ними розпоряджатись. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту у повному обсязі, просив задовольнити, з викладених в клопотанні підстав. Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у повному обсязі, просив відмовити. Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. У Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , діючи умисно, вчиняючи продовжуваний злочин, що складається з тотожних діянь, який потребував довготривалої підготовки у період часу з 09.02.2016 по 05.11.2018, згідно єдиного та відомого усім плану вчинення злочину за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які виконували ролі в організованій групі «оператора», «технічного працівника», «брокера», знаходячись на території України, з використанням веб - ресурсів https ://ru.trade 12.сот/ та https://www.hqbroker.com, а також суб`єктів господарювання: «Ехо Capital Markets ltd», «Global Fin Services Limited», «CapZone Ltd», TOB «Голдекс» (), TOB «БСД СЕРЧ» (), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » () заволодів шляхом обману та зловживання довірою, проведення незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, у складі організованої групи, коштами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 на загальну суму 20905795 гривень 30 копійок, що становить особливо великий розмір. 12.12.2018 року у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_28 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 12.12.2018 року за місцем проживання ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_2 за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено попередній договір купівлі- продажу від 04.06.2018, укладений між ТОВ «Альянс Привиледжи» (Продавець) та ОСОБА_30 (Покупець) щодо придбання немайнових прав на готельні апартаменти за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4405кв.м. (кадастровий код земельної ділянки 05.23.02.025, поверх 28, загальна площа апартаментів 60,12 кв.м., апартамент в період будівництва 28-03). Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 170 КК України - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного/ обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, і перебувають у нього або інших осіб фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки вказане клопотання про накладення арешту не містить обґрунтованих підстав для накладення арешту на немайнові права на готельні апартаменти за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 про накладення арешту повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1