У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Генеральної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме земельних ділянок площею 0,1414 га та 0,0359 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 29.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Вказує, що рішенням Київської міської ради №991/2047 від 09.07.2009 року припинено право користування частиною земельної ділянки площею 0,03 га, відведеної для користування відділу освіти і одночасно передано її для будівництва та експлуатації багатофункціонального офісно-торгівенльно-готельного комплексу з паркінгом на користь ТОВ «Інбудконсалт», в тому числі за рахунок зазначеної земельної ділянки. Право користування цією земельною ділянкою з віднесеням її до земель запасу житлової та громадської забудови припинено на підставі листа-згоди управління освіти Голосіївської районної у Києві державної адміністрації №1120 від 24.06.2009 року.

Оскільки користувачем земельної ділянки був дошкільний навчальний заклад, що має статус окремої юридичної особи, погодження на вилучення земельної ділянки надано не уповноваженою на те особою.

Окрім цього, земельна ділянка знаходиться в межах центрального історичного ареалу міста Києва, дозвіл на проведення земляних робіт та згаданих ділянках не видавався.

На запит органу досудового розслідування ТОВ «Інбудконсалт» не надано документів, щоб засвідчували правомірність будівництва на вказаних земельних ділянках.

Зазначає, що на даний час є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, земельні ділянки є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, просить такі арештувати.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

В силу вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання про арешт такого проведено без повідомлення власників майна.

Заслухавши думку слідчого, ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 29.09.2017 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться щодо осіб, які здійснюють будівництво без належних на те дозволів.

Підозра у кримінальному провадженні нікому не повідомлялась.

Згідно інформації з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельних ділянок про арешт яких клопоче слідчий є Київська міська рада, а орендарем земельних ділянок - ТОВ «Інбудконсалт».

Таким чином власник земельних ділянок не змінювався, кримінальне провадження не стосується вибуття із власності територіальної громади міста Києва комунального майна.

В судовому засіданні слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для накладення арешту на майно територіальної громади міста Києва, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання, а також факт існування ризиків неправомірного відчуження земельної ділянки чи неможливості її збереження як речового доказу, без накладення арешту.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 2, 7-9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1