Дата документу 11.12.2018 Справа № 322/800/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/800/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/242/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богунівка Новомиколаївського району Запорізької області, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

04.05.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години по 07-00 годину наступного дня, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 01.01.2019,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 06.08.2018, ОСОБА_7 , знаходячись в будинку свого двоюрідного брата ОСОБА_11 , розташованому по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю господарів будинку, таємно викрав належні ОСОБА_12 золоті вироби на загальну суму 9867 грн. За даним фактом 07.08.2018 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя, зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено підозру, разом з тим, прокурором не доведено того факту, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 переховувався підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню. Крім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 не може вважатися таким, що належним чином повідомлений про підозру у вчиненні злочину, скільки підозру було вручено його матері, з якою він не проживав близько десяти років.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, вважає, що воно прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не взято до уваги та не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_7 засуджений вироком від 04.05.2018 року із встановленням іспитового строку на 1 рік та на даний час перебуває на обліку в секторі пробації. Вказівка в ухвалі слідчого судді про те, що підозра вручена не члену сім`ї ОСОБА_7 , суперечить резолютивній частині цієї ухвали, оскільки підозрюваному обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою проживання останнього та його матері ОСОБА_13 , якій і вручено підозру. Таким чином, прокурор вважає, що підозру вручено належній особі. Крім того, слідчим суддю не надано також належної оцінки тому факту, що підозрюваний перебував в м. Києві у період іспитового строку, що також свідчить і про його переховування від органу досудового розслідування. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14.11.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для часткового задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік та соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не переконливі і доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого відмовив у задоволенні клопотання та обґрунтовано обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу з`являвся на виклики слідчого, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Питання щодо вручення повідомлення про підозру матері підозрюваного, не є предметом розгляду апеляційного суду під час перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години по 07-00 годину наступного дня, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 01.01.2019, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3