Дата документу 28.02.2019 Справа № 317/1661/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1661/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/420/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гомель БРСР, громадянина Білорусії, проживаючого (згідно з обвинувальним актом) без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не містить відомостей про фактичне місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 , що позбавляє суд можливості встановити анкетні дані та фактичну адресу проживання обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає усім вимогам ст.291 КПК України, а твердження суду про те, що цей акт не містить відомостей про фактичне місце знаходження обвинуваченого є необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, з урахуванням встановлених обставин, суд мав всі підстави для зупинення судового провадження та оголошення обвинуваченого у розшук.

Згідно з ухвалою суду, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції як незаконної, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 , вимогам КПК України, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно з матеріалами провадження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виконати вимоги ст.ст. 314-316 КПК України та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 до суду не з`явився, повідомити його про судове засідання не виявилось за можливе.

Як вказано в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_6 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції за вказаною адресою неодноразово направлялися судові повістки, які поверталися на адресу суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, з відміткою, що такої адреси не існує.

Ухвала суду про примусовий привід обвинуваченого працівниками поліції не виконана через те, що адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , яка зазначена в обвинувальному акті, взагалі не існує.

Зазначене свідчить про невідповідність обвинувального акта п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в цьому акті не міститься відомостей про дійсне місце проживання обвинуваченого.

Доводи прокурора, про те, що суд першої інстанції повинен був зупинити кримінальне провадження та оголосити обвинуваченого ОСОБА_6 в розшук є необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухиляється від суду або захворів на психічну та іншу тяжку хворобу, суд зупиняє судове провадження щодо цієї особи, у тому числі з оголошенням розшуку.

Проте, в даному випадку, суд взагалі позбавлений можливості викликати обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання з наведених вище причин. Відповідно, відомості про те, що обвинувачений ухиляється від суду, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в обвинувальному акті не зазначено місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , що позбавило суд можливості повідомити останнього про день та місце підготовчого судового засідання, і відповідно, унеможливлює призначення судового розгляду на підставі вищевказаного обвинувального акту.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано повернув цей обвинувальний акт прокурору.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4