Провадження №1-в/193/140/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
04 грудня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.84 КК України,-
в с т а н о в и в :

В провадження Софіївського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його по хворобі згідно ст.84 КК України.
В обгрунтування поданого клопотання засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що він страждає на ряд гострих і хронічних захворювань та потребує госпіталізації до медичного закладу з метою оперативного лікування. Зазначає, що медична допомога, яка надавалась йому в умовах позбавлення волі, не може вважатися адекватною, бо за час перебування в місцях позбавлення волі, в нього з`явились ряд нових хвороб, і загальний стан його здоров`я постійно погіршується, і загрожує його життю.
Також ставить під сумнів висновок №65 КЗ «Дніпровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради, складеного головою ЛКК та членами комісії, оскільки згідно Наказу №1348/5/572 від 15.08.2014 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі" в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання зазначена інфекція вірусу імунодефіциту людини IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4
У зв`язку з цим судом в судове засідання неодноразово викликався за клопотанням прокурора та засудженого для надання пояснень стосовно складеного висновку №65 голова ЛКК КЗ "Дніпровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради" - ОСОБА_6 , для надання пояснень щодо висновку №65 від 14.09.2018 року, який жодного разу в судове засідання не з`явився, хоча і був повідомлений про час та місце його проведення. На запит суду №4935 від 26.10.2018 повідомив, що 14.09.2018 був оглянутий лікарсько-консультаційною комісією КЗ «Дніпровське КОШМД» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наявність у нього захворювання, визначеного «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання». Лікарсько-консультаційною комісією КЗ «Дніпровське КОШМД» у складі: голови комісії - в.о.заст. головного лікаря ОСОБА_6 , членів комісії - заступників головного лікаря ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зав. ВАІТ №2 ОСОБА_9 зроблено висновок: Враховуючи анамнез, дані клініко-лабораторних досліджень та об`єктивного огляду гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я та його діагнозу не підпадає під пункти «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Мінюста України та МОЗ України від 15.08.2014 №1348/5/572 та від 10.05.2017 №1517/5/503. Зазначив, що дане рішення було прийнято згідно вищезазначеного наказу, де в Додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI) в п.п.1 пункту 2 зазначено, що IV клінічна стадія ВІЛ характеризується такими опортуністичними захворюваннями та станами: 1) синдром виснаження (кахексії) на тлі ВІЛ-інфекції (втрата ваги більше 10 % від початкової) та/або немотивована хронічна (більше місяця) діарея або хронічна слабкість у поєднанні з тривалою (більше місяця) невмотивованою підвищеною температурою тіла; 2) пневмоцистна пневмонія (збудник Pneumocystis carinii); 3)токсоплазмоз; 4) криптоспоридіоз з діареєю тривалістю більше місяця; 5)позалегеневий криптококоз; 6) цитомегаловірусна інфекція з ураженням будь-яких органів, крім печінки, селезінки або лімфатичних вузлів; 7)інфекція, викликана вірусом простого герпесу з ураженням внутрішніх органів або хронічним (більше місяця) ураженням шкіри та слизових оболонок; 8)ВІЛ-асоційована енцефалопатія; 9) будь-який дисемінований ендемічний мікоз (наприклад, гістоплазмоз, кокцидіоїдомікоз); 10) кандидоз стравоходу, трахеї, бронхів або легенів; 11) дисемінована інфекція, викликана атиповими видами мікобактерій; 12) сальмонельозна септицемія (крім Salmonella thyphi, збудника черевного тифу); 13) позалегеневий туберкульоз; 14)легеневий туберкульоз; 15) лімфома; 16) саркома Капоші і ВІЛ-асоційовані злоякісні новоутворення (інвазивний рак шийки матки, карцинома прямої кишки); 17) ВІЛ-асоційована кардіоміопатія; 18) ВІЛ-асоційована нефропатія; 19) вісцеральний лейшманіоз; 20) хронічний ізоспороз. Стверджує, що у хворого вищезазначених станів та захворювань немає, тому він не підпадає під дію цього наказу.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав в повному обсязі, просить його задовільнити.
Захисник засудженого ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 також зазначив, що ОСОБА_4 захворів на ВІЛ/СНІД в 2015 році. ОСОБА_4 крім хвороби на ВІЛ(СНІД) також хворіє на хронічний гепатит неуточненої етіології, хоча згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №775/469 зазначений хронічний вірусний гепатит С, тобто вірний діагноз на сьогоднішній день в умовах лікування в місцях позбавлення волі так і не встановлений. Медична допомога яка надавалась ОСОБА_4 в умовах позбавлення волі, не може вважатися адекватною, бо за час перебування в місцях позбавлення волі, в нього з`явились ряд нових хвороб, і загальний стан його здоров`я постійно погіршується, і загрожує його життю. Прикладом зазначеного є те, що як вбачається із Висновку №65 інфекціоністом засудженому призначено лікування звичайними препаратами, а саме бісептол-2 таб. на добу до контролю СД-4>200 кл., Ізоніазид 0.3 на ніч до рівня CD4 > 500 кл., тобто засудженого не лікують, а лише піднімають рівень його клітин найпростішими медичними препаратами, що несе скороминучий характер та не може вважатись адекватним лікуванням.
Прокурор в судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечує, вважає його таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Стверджує, що хоча і ЛКК не роз`яснила виниклі сумніви у учасників судового засідання щодо висновку №65, зазначений висновок КЗ «Дніпровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради складено повноважною на складання таких висновків ЛКК, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.84 КК України слід відмовити.
Начальник міжобласної багатопрофільної лікарні при Софіївській ВК №45 ОСОБА_10 пояснила, що хоча у висновку №65 і міститься аналогічний діагноз, що й у Переліку захворювань, які дають право на звільнення засуджених по хворобі, на її думку стан засудженого покращується, а тому клопотання засудженого необгрунтоване.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання, особову справу засудженого, висновок лікарсько-консультативної комісії, судом враховується наступне.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 537 та п.1 ч.2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, за клопотанням (поданням) засудженого, органу або установи виконання покарань, має право вирішувати питання про його звільнення від покарання за хворобою.
Згідно з ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
У відповідності до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнення від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Підставою звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що передбачено ст. 152 КВК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 01 грудня 2015 року Тернівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в термін відбуття покарання строк перебування під вартою в період з 04.10.2015 року по 01.12.2015 року. Знову засуджений 02.06.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавленні волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2016 року вищевказаний вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу залишено без змін. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення переведено у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з моменту затримання з 05.11.2015 року по 02.06.2016 року. Початок відбування покарання з 02 червня 2016 року. Кінець строку 14 грудня 2020 року.
Засуджений відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» з 17 жовтня 2016 року.
По місцю відбування покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)» засуджений характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, стягнення відсутні, є три заохочення.
Згідно висновку №65 лікарсько-консультативної комісії КЗ «Дніпровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради від 14.09.2018 року (а.с. 65-66), при обстеженні пацієнта членами лікарсько-консультативної комісії на підставі ухвали про призначення обстеження з метою з`ясування наявності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 захворювань, визначених переліком захворювань, які є підставою для звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого встановлено, що у засудженого ОСОБА_4 виявлено: ВІЛ-інфекція, кл.ст.ІV. Імуносупресія (СD4 Загальний стан здоров`я ОСОБА_4 на момент його огляду 14.09.2018 року може бути розцінений як відносно задовільний, що не потребує негайного стаціонарного (чи іншого) лікування.
Засудженому ОСОБА_4 рекомендовано: «Д» нагляд інфекціоніста, терапевта Контроль СD4, ВН у динаміці; Бісептол - 2 таб на добу до контролю СD4 > 200 кл.. Ізоніазид 0.3 на ніч до рівня СD4 > 500 кл.; Прийом гепатопротекторів, загальнозміцнююче лікування; АРТ за схемою АZТ/3ТС+ЕFV; Раціональне працевлаштування - протипоказана важка фізична праця, робота з токсичними речовинами.Уникати переохолодження.

У ОСОБА_4 на момент його огляду членами Лікарсько-консультативної комісії з урахуванням проведених лабораторних досліджень перебіг наявних у нього захворювань не підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання» (додаток 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572).
В той же час, згідно Наказу №1348/5/572 від 15.08.2014 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі" в ч.2 п.1 переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання зазначена інфекція вірусу імунодефіциту людини IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4
Вжитими судом заходами не вдалось усунути сумніви, які виникли як в прокурора, так і в засудженого та його захисника щодо вказаного висновку ЛКК, оскільки як вбачалося із нього кількість клітин у засудженого складають менше 200 кл., що підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Викликана до суду повноважна особа ЛКК зазначені сумніви не усунула, відповідних пояснень на розгляд суду та учасників не надала, оскільки суд не володіє спеціальними медичними знаннями та позбавлений можливості в такому випадку надати відповідний компетентний висновок стосовно обставин справи та виниклих у ній сумнівів та протирічь.
Отже, враховуючи вище викладене, суд оцінює критично висновок №65 КЗ «Дніпровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради, складеного головою ЛКК та членами комісії 14.09.2018 року та приймає до уваги «Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення судженого від подальшого відбування покарання» (додаток 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572), оскільки діагноз, зазначений у даному переліку підтверджується медичною документацією засудженого. Діагноз, який був поставлений засудженому ОСОБА_4 ВІЛ - інфекція, IV клінічна стадія, (СD4 входить до переліку захворювань, що не сумісні з перебування засудженого в місцях позбавлення волі, а тому останній, згідно медичної документації може бути представлений до суду для звільнення від подальшого відбування покарання.
На даний час, має місце поступове прогресування вищевказаних захворювань, та відповідно, поступове погіршення стану здоров`я засудженого. Таким чином, можна вважати, що динаміка перебігу вищевказаних захворювань негативна, оскільки кількість клітин на момент огляду склала 116 кл.-17,45%, хоча згідно попереднього огляду та виписки із медичної карти стаціонарного хворого №775/469 кількість клітин на момент огляду складала 150 кл.-21,5%, що в будь-якому разі менше 200 клітин імунітету.
Отже, суд приходить до висновку, що встановити дійсний стан здоров`я ОСОБА_4 під час його перебування під вартою не є можливим.
Для запобігання подальшого погіршення стану здоров`я, ОСОБА_4 на даний час потребує стаціонарного лікування в спеціалізованому відділенні. Дане лікування бажано проводити в умовах багатопрофільної лікарні, де одночасно буде можливо провести корекцію лікування, та виконати обстеження пацієнта з приводу інших наявних у нього захворювань, а не здійснювати підняття рівня клітин звичайними медичними препаратами, не надаючи при цьому адекватної для ВІЛ - інфекції, IV клінічної стадії допомоги .
Захворювання, що вказані у медичній документації на ім`я ОСОБА_4 на час огляду пацієнта членами ЛКК не проявляли себе об`єктивною клінічною симптоматикою, у зв`язку з чим для вирішення питання щодо динаміки їх клінічного перебігу необхідне багатопрофільне лабораторне та інструментальне обстеження хворого, яке неможливе в умовах медичної частини ДУ «Софіївська ВК №45».
Слід зазначити, що медична допомога, яка надавалася ОСОБА_4 в умовах позбавлення волі, не може вважатися повною, бо за час перебування в місцях позбавлення волі, в засудженого з`явилися нові хвороби, загальний стан його погіршився, що підтверджується медичною документацією ОСОБА_4 ..
Отже, ДУ «Софіївська ВК №45» не може забезпечити надійне та якісне лікування виявленої у засудженого хвороби, а тому суд вважає клопотання засудженого з цього приводу обґрунтованим, оскільки зазначені в них підстави та обставини знайшли своє місце під час дослідження в судовому засіданні доказів.
На такий висновок суду не впливає і залишок невідбутої частини покарання, який становить меньше половини строку покарання, оскільки подальше перебування засудженого в установі відбування покарання може призвести до летальних наслідків.
Необхідність відбуття певної частини покарання не є підставою для неможливості розгляду даних клопотань, оскільки це не передбачено законом. Не є перешкодою для задоволення клопотання засудженого і вчинення ним тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Судом також враховується, що встановлена інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, це стадія остання. У ОСОБА_4 менше двох сот клітин імунітету. Профільне захворювання необхідно лікувати в профільному стаціонарі, в профільному медичному закладі, там де є лікарі, в яких є лабораторія, які постійно працюють в даному напрямку, над такими захворюваннями як у ОСОБА_4 .. ВІЛ інфекція є прогресуючою хворобою, дану інфекцію можна призупинити тільки знаходячись в профільному закладі. Смерть від ВІЛ не наступає, наступає смерть від хвороб, які переслідують ВІЛ інфікованого.
Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ст.3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 р. (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
В справі "Єрмоленко проти України" ЄСПЛ визнав, що ненадання заявнику адекватної медичної допомоги під час тримання під вартою та неможливість такого тримання з огляду на тяжкий стан його здоров`я, є порушенням ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а практика вирішення питань звільнення особи від відбування покарання за станом здоров`я виходячи тільки з виключного переліку захворювань, які можуть бути підставою для такого звільнення, без оцінки інших обставин є такою, що не забезпечує гарантій статті 3 Конвенції.
Судом також проаналізовано та враховано позицію ЄСПЛ в данному питанні в справах: «Ільхан проти Турції», «Мельник проти України», «Яковенко проти України», «Похлєбін проти України», «Петухов проти України», «Логвіненко проти України», «Салахов та Іслямова проти України», «Віталій Куцевич та Лідія Куцевич проти України».
Судом також враховується, що звільнення від відбування покарання за хворобою є результатом дії принципів гуманізму та обґрунтованості виконання покарань, оскільки застосування покарання щодо особи, яка захворіла на тяжку хворобу, не має відповідного виправного ефекту, а інша тяжка хвороба засудженого може невиправдано посилити каральний ефект і завдати йому зайвих страждань. Враховуючи, що стан медичного забезпечення засуджених на сьогодні є вкрай низьким, їх звільнення за хворобою необхідно розглядати скоріше як необхідність, пов`язану з неможливістю забезпечення належного лікування в колоніях. Застосування цієї підстави звільнення повинно мати більш гуманне забарвлення й основним критерієм, за яким відбувається оцінювання можливості звільнити особу, необхідно розглядати фізичний стан засудженого та можливість зберегти його здоров`я.
З урахуванням зазначеного, зважаючи на те, що медична допомога що надавалась ОСОБА_11 в умовах позбавлення волі, не може вважатися адекватною, бо за час перебування в місцях позбавлення волі в нього з`явились ряд нових хвороб, і загальний стан його здоров`я загрожує його життю, матеріали клопотання містять достатньо даних про необхідність звільнення засудженого від відбування покарання з урахуванням хвороби ОСОБА_4 , на думку суду є всі підстави для задоволення клопотання в цій частині.
На підставі викладеного і керуючись ст. 84 КК України та ст. 537 п.6 ч.1 КПК України, Наказу №1348/5/572 від 15.08.2014 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", суд, -
у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення по хворобі згідно ст.84 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна - від подальшого відбування покарання на невідбуту частину призначеного покарання, за хворобою (ч.2 п.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572).
До набрання ухвалою суду законної сили утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Криворізькій установі виконання покарань УДПСУ в Дніпропетровській області №3.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1