Справа № 761/1473/19
Провадження № 1-кс/761/1451/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012357 від 22 листопада 2018 року, про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Карпилівка Лубенського р-ну Полтавської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0012357 від 22 листопада 2018 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 22.11.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України., вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 , 22.11.2018 приблизно о 23 годині 10 хвилин, перебуваючи в одній з кімнат підвального приміщення, яка використовується проживаючими в якості кухні, що розташована в будинку АДРЕСА_3 , наблизився до сидячого на стільці ОСОБА_7 та схопивши його за передню частину одягу потягнув на себе, при цьому ОСОБА_7 спробував чинити опір, однак ОСОБА_4 наніс йому не менше одного удару в область обличчя внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на підлогу опинившись в положенні лежачи на спині.

Продовжуючи реалізацію свого, зазначеного вище, злочинного умислу, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_4 , наблизився до ОСОБА_7 який продовжував знаходитись в положенні лежачи на підлозі на спині, схопив правою рукою дерев`яний предмет схожий на стілець та умисно наніс ним не менше двох ударів в область голови та обличчя потерпілого, тобто в ділянку тіла де розташовані життєво важливі органи людини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме, відповідно до довідки виданої Київською міською клінічною лікарнею №17 від 22.11.2018, потерпілому встановлено діагноз відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, субдуральні нашарування лобно-тім`яної області ліворуч, епідуральне нашарування потиличної області праворуч, перелом скроневої і потиличної кісток справа, перелом основи черепа, перелом кісток лицьового скелета, забійні рани голови.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 січня 2019 року включно.

Постановою в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 від 11.01.2019 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців.

Водночас, на переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду або вчинення нового злочину.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, покладаючись на рішення суду, однак вважав відсутніми вказані слідчим ризики.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини`зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують. З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що ОСОБА_4 будь-якого місця мешкання, навіть тимчасового у м. Києві не має, офіційно не працевлаштований, без міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний також не має будь-яких джерел існування, що свідчить про можливість вчинити новий злочин, у тому числі з корисливих мотивів.

Зазначені чинники у сукупністю з покаранням, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину приводять до переконання, що ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду або вчинення нового злочину є реальними.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у кримінальному провадженні необхідно отримати висновки призначених експертиз, призначити судово-медичну експертизу направлену на встановлення механізму нанесення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що наразі не представляється можливим у зв`язку з проведенням лікування ОСОБА_7 , прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України..

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012357 від 22 листопада 2018 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 лютого 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1