№566/834/18
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
14 грудня 2018 року смт. Млинів, Рівненсько області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000056, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 01 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 01 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
До Млинівського районного суду Рівненської області, 14 грудня 2018 року, надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні, 14 грудня 2018 року, прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав, посилаючись на те, ризики, передбачені п.п.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та кваліфікація злочинів, у яких він обвинувачується, не змінилась, а нових обставин, які б спростовували ризики тримання під вартою, стороною захисту не надано.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши, думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду від 05 квітня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду від 06 червня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 28 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Наявність даного ризику підтверджується тим, що 03 квітня 2018 у кримінальному провадженні №0000056 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні крадіжки електроінструментів та бензопили.

У кримінальному провадженні №0000056 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки електроінструментів та бензопили допитано свідка ОСОБА_8 , який розповів про обставини купівлі ним в ОСОБА_4 електроінструментів та бензопили.

У зв`язку із уникненням притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи важливість показань свідка ОСОБА_8 вирішив переконати його відмовитися від наданих раніше показань. З цією метою, 04 квітня 2018 року, приблизно о 12 год., ОСОБА_4 , в порушення заборони покидати своє житло, прийшов на робоче місце свідка ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , де в ході розмови просив свідка змінити свої показання і не вказувати про факт купівлі в нього викраденого майна, однак свідок ОСОБА_8 на таку пропозицію не погодився і відмовив ОСОБА_4 . Зазначені відомості підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі додаткового допиту свідка від 18 травня 2018 року.

(Т.2 а.с.189-190 к/п №0000056)
Крім цього, встановлено й інші факти незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків. Так, у цьому ж кримінальному провадженні допитано свідка ОСОБА_9 , який розповів про відомі йому обставини продажу ОСОБА_4 електроінструментів та бензопили. Також встановлено, що 04 квітня 2018 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_4 неодноразово телефонував до свідка ОСОБА_9 та просив змінити раніше надані ним показання, щоб не вказувати про відомі обставини продажу ним майна ОСОБА_8 , однак свідок ОСОБА_9 на таку пропозицію не погодився і відмовив ОСОБА_4 . Зазначені відомості підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі додаткового допиту свідка від 05 квітня 2018 року.

(Т.1 а.п.174-175 к/п №0000056)
Підсумовуючи вищевказане встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 активно незаконно психологічно впливає на свідків, з метою перешкодити кримінальному провадженню та ухилитися від кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

Незаконний вплив на свідків, спрямованих на зміну їх показів, наданих органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначенийст. 22 КК України.

Знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ризик, передбачений п.4 ст.1 ст.177 КПК України.
Наявність даного ризику підтверджується тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000087, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2018 року. Виконання даної ухвали доручено Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

Зважаючи, що кримінальне провадження № 0000087 перебуває на розгляді в суді, 05 квітня 2018 року в межах кримінального провадження №0000091 ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2018 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 05 червня 2018 року. Виконання даної ухвали доручено Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

На виконання ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року про обрання відносно ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту сектором превенції Млинівського ВП здійснювалися заходи контрою за дотриманням ОСОБА_4 домашнього арешту, в тому числі шляхом здійснення перевірок перебування ОСОБА_4 в житлі на час дії запобіжного заходу.

03 квітня 2018 року до слідчого відділення Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області із сектору превенції Млинівського ВП надійшло повідомлення про порушення ОСОБА_4 умов домашнього арешту. Зазначено, що 28 березня 2018 року, о 17 год. 53 хв., а також 28 березня 2018 року, о 19 год. 15 хв., інспектором СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 здійснено перевірку підозрюваного ОСОБА_4 за місцем відбування домашнього арешту, що в АДРЕСА_2 . Перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 за вказаною адресою відсутній, місце перебування його невідоме, а також його відсутність не пов`язана з викликами слідчого, прокурора чи судовим викликом. Виявлені факти порушення ОСОБА_4 домашнього арешту підтверджуються, окрім рапортів працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання, що в АДРЕСА_2 .

(т.2 а.п.66-68, к/п №0000056)

Також, 01 квітня 2018 року до сектору превенції Млинівського ВП надійшов письмовий рапорт інспектора СРПП №3 Млинівського ВП ОСОБА_13 про те, що 01 квітня 2018 року, приблизно о 19 год., під час перевірки домашнього арешту ОСОБА_4 , останній відмовився відкрити двері та виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції. Даний факт підтверджує також письмове пояснення ОСОБА_12 , завідуючого гуртожитком за місцем проживання ОСОБА_4

10 травня 2018 року до слідчого відділення Млинівського ВП із сектору превенції Млинівського ВП надійшло повідомлення про порушення ОСОБА_4 умов домашнього арешту.

09 травня 2018 року, надійшов рапорт начальника СРПП № 1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 про те що, 09 травня 2018 року, о 18 год. 00 хв. підозрюваний ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання. Приблизно о 18 год. вахтер Млинівського ДТЕК ОСОБА_14 була присутньою при перевірці ОСОБА_4 за місцем проживання, в той час коли він був відсутній за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 .

З пояснення ОСОБА_4 з приводу цього вбачається, що 09 травня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв., він пішов до навчального корпусу Млинівського державного технолого - економічного коледжу щоб зустріти свою дружину, залишивши при цьому місце свого проживання.

Опитана з даного приводу вахтер Млинівського ДТЕК ОСОБА_14 в своєму поясненні зазначила, що 09 травня 2018 року, приблизно о 16 год. ОСОБА_4 разом з дружиною та дитиною покинув місце свого проживання в АДРЕСА_2 .

(т.2 а.п. 64 , к/п №0000056 )

Викладені у рапорті пояснення ОСОБА_6 повністю підтверджуються з викладеними у рапорті поясненнями ОСОБА_15 та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_14 та іншими матеріалами перевірки.

Також з`ясовано, що під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_4 30 травня 2018 року покинув місце свого постійного проживання, їздив на мопеді на території, прилеглій до Млинівського ДТЕК, а також перебував біля мосту р. Іква, де вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_16 , що підтверджується матеріалами Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

За таких обставити, ОСОБА_4 своєю поведінкою відкрито нехтував обов`язками, які покладені на нього судом у зв`язку із обранням запобіжного заходу. ОСОБА_4 порушив умови цілодобового домашнього арешту, а отже цей запобіжний захід більше не може забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином).

Також підтверджується наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Підтвердженням такого висновку суду являється те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, зокрема:
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2005 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 2 років позбавлення волі;
- постановою Дубенського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2006 року умовно-достроково звільнений від призначеного судом покарання на невідбутий строк 10 місяців 17 днів;
- постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, як особа, яка добровільно здала незаконно придбані наркотичні засоби працівникам міліції;
- вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2007 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2009 року за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі;
- вироком Острозького районного суду Рівненської області від 25 лютого 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2009 року, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 4 місяці;
- звільнився з місць позбавлення волі 27 грудня 2013 року по відбуттю покарання, призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 25 лютого 2010 року;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік;
- ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року звільнений від відбування призначеного покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку;
-відповідно до вимог ст.ст. 88-91 КК України маючи не зняту та не погашену у визначеному законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, висновків для себе щодо необхідності дотримання правомірної поведінки не зробив, а таємно вчинив нові умисні, корисливі злочини, підозри за вчинення яких ОСОБА_4 03 квітня 2018 року, 19 квітня 2018 року та 11 травня 2018 року оголошені у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, вироком Млинівського районного суду від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і засуджено до 3 років позбавлення волі, що свідчить про те, що злочинна діяльність ОСОБА_4 носить системний характер.

При цьому, така поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він не став на шлях виправлення після того, як був засуджений і відбував покарання за аналогічні злочини. Вчиняючи злочини повторно, ОСОБА_4 був достовірно обізнаний про протиправний характер своїх дій і про наслідки, які від цього можуть настати, однак, все ж продовжив свою злочинну діяльність і вчинив нові злочини.

Зважаючи на вищевикладене, достовірно встановлено наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_4 здатний продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, наявність судимостей.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик спроб підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик ухилення підозрюваним від виконання процесуальних обов`язків, тобто перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбачених пп.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я і те, що він офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, і тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що ж стосується обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, то суд вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, відсутні, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Млинівського районного суду від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і засуджено до 3 років позбавлення волі, а тому ця обставина є також перешкодою, на думку суду, для обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши в сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, враховуючи суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.
На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 176-178, 183
194, 199, КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_17 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 13 год. 20 хв. 11 лютого 2019 року, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 13 години 20 хвилин, з 14 грудня 2018 року.

Визначити строк дії ухвали до 13 години 20 хвилин, 11 лютого 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1