ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/435/19 Справа № 216/90/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого в ДПТНЗ Міжрегіональний центр професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, на посаді директора, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , було задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів, тобто до 01-00 годин 04 травня 2019 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Також слідчий суддя зазначив про наявність ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування, прокурора, суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 неналежним чином виконує свої процесуальні обов`язки, а тому обумовлює ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 займає посаду директора Міжрегіонального центру звільнених у запас військовослужбовців та має доступ до всіх документів та приміщень. Також під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний шляхом використання службового становища, соціальних зв`язків, незаконно може впливати на свідків, а саме співробітників Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, що негативно вплине на хід подальшого ефективного досудового розслідування та може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки на даний час займає керівну посаду.

Підозрюваний ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.03.2019 року. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що клопотання слідчого не містить жодного підтвердження та обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім того сторона обвинувачення в ході судового засідання не привела жодного конкретного підтвердження наявності таких ризиків, а судом в ухвалі з приводу зазначених ризиків наведена така сам аргументація, як і у клопотанні.
З приводу обгрунтування органом досудового розслідування підозри зазначає, що його притягають до відповідальності за виконання постанови КМУ, яка згідно ст. 117 Конституції України є обов`язковою для виконання, та дії, які передбаченні контрактом директора центру. Так, слідчий та суд посилаються на довідку від 21 лютого 2019 року, котра була ініційована за запитом прокуратури, головного державного інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_10 , яка вказує на порушення наказу міністерства та науки України від 26.09.2005 №557. Також, слідчий суддя вказує на висновки судово-економічної експертизи №08-19 від 27.02.2019 приватного експерта ОСОБА_11 . Дані доказ апелянт вважає неналежними та недопустимими, оскільки довідка не може бути процесуальним документом, а головний спеціаліст котрий склав довідку, не несе відповідальність за її зміст. Приватний експерт ОСОБА_11 в своєї експертизі лише підтвердила, що за період 01.01.2017 року по 31.12.2018 року ОСОБА_8 отримав надбавку за престижність праці педагогічних працівників загалом у розмірі 23 684,05 гривень.
Крім того вказує, що в ухвалі слідчого судді на мається посилання на копію наказу 29-АГ від 01.03.2019 року про притягнення до відповідальності бухгалтера ОСОБА_12 за порушення наказу міністерства та науки України від 26.09.2005 №557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», але суд належної оцінки зазначеному наказу не надав.
Звертає увагу, що він є за фахом педагогом, а не бухгалтером чи економістом, який може вчиняти вірні розрахунки, а тому вважає, що суб`єктивна сторона, котра характеризуються прямим умислом, не доведена, оскільки директор Межрігіонального центру тільки підписує наказ, який пройшов відповідну процедуру узгодження від нарахування до перевірки.Незважаючи на це, слідчим суддею матеріали кримінального провадження не були вивчені в об`ємі, на який вказувала сторона захисту, та докази його непричетності до скоєння правопорушення були проігноровані.
Також зазначає, що судом при винесенні ухвали 06.03.2019 року взагалі не досліджувались документи, які характеризують його особистість, стійкі та міцні соціальні зв`язки, те, що він постійно працює має заслуги та заохочення перед містом, позитивно характеризується, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, а також має ряд хронічних захворювань, з приводу яких проходить періодичне лікування у медичних закладах м.Кривого Рогу. Також суд не взяв до уваги, що із кола близьких й нього є тільки донька та онука, остання вчиться в м.Києві. Таким чином, покладаючи на нього обов`язок утримуватись від спілкування з усіма співробітниками «Міжрегіональний центр професійної перепідготовки звільнених в запас військослужбовців» та членами їх родин, суд обмежив його у спілкуванні з єдиною донькою ОСОБА_13 , яка є працівником даного закладу. З урахуванням наведеного, він не має можливості забезпечувати себе ані засобами першої необхідності, ані ліками, ані продуктами харчування.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляція підозрюваного ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що 05.03.2018 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи доводи свого клопотання, слідчий послався на те, що в провадженні слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002349 від 28.12.2018 року за ознаками ч.2 ст. 191 КПК України, об`єктивна сторона якого полягає в тому, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003368 від 16.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, встановлено, що службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: вул. Ушакова,4, у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу здійснюється привласнення, розтрата грошових коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем. Слідчий також зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.
Під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з урахуванням підстав та обставин, зазначених слідчим у клопотанні.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.
У відповідності до вимог ч.1 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного, ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та інших обставин.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
В частині 1 ст. 194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 2 вказаної норми Закону встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, у відповідності до ст.ст. 176-177 КПК України, запобіжні заходи можуть застосовуватися лише щодо підозрюваного.
У відповідності до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Статтею 276 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В даному ж випадку матеріали клопотання слідчого не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_8 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, тобто відсутнє як саме повідомлення ОСОБА_8 про підозру, на яке посилається слідчий у своєму клопотанні, так і відомості про особу, яку повідомлено про підозру у долученому до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002349 від 28.12.2018 року, суду апеляційної інстанції під час судового розгляду органом досудового розслідування також не було надано зазначених доказів, а отже не можна на даний час стверджувати, що така процесуальна дія виконана у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України та ч. 1 ст. 136 КПК України, правила яких застосовуються при врученні повідомлення про підозру.
За таких підстав рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу за наявності існуючого факту відсутності в матеріалах клопотання взагалі повідомлення останньому про підозру в інкримінованому злочині, а отже й доказів набуття останнім відповідного процесуального статусу, як і в цілому висновок про обгрунтованість даної підозри, що унеможливлювало в даному конкретному випадку обрання відносно нього запобіжного заходу, є безпідставним та підлягає скасуванню.
Таким чином, виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя мав відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Однак, при постановленні оскаржуваного судового рішення, вказані обставини судом першої інстанції не були враховані, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням на підставі ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4