Провадження № 1-кп/522/200/19
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
28 березня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001502 від 26.02.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Хмельницький, громадянин України, з вищою освітою, працює ПП «Шандра», одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості,
-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
представник потерпілого - ОСОБА_8
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч 4 ст. 190 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з тих підстав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Протягом судового провадження, обвинувачений не одноразово виїжджав за межі України, не повідомляючи про це прокурора чи суд, що свідчить про наявність ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_6 проживає не за зареєстрованим місцем проживання.
Захисник та обвинувачений заперечили проти цілодобового арешту, оскільки ризики відсутні.
Представник потерпілого підтримав думку прокурора.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідальність передбачена у виді позбавлення волі понад 10 років.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчинені ним вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При зміні місця проживання, встановлений обов`язок його реєстрації, дане положення є обов`язковим, не тільки з точки зору формування соціальної політики в конкретній адміністративно-територіальній одиниці, а і з метою забезпечення дотримання вимог законності, збереження правопорядку, та забезпеченням належної роботи правоохоронної системи, розшуком злочинців, осіб, які ухиляються від виконання судових рішень, таким чином, відсутність зареєстрованого місця проживання свідчить про наявність ризику передбаченого п.1ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів, які посягають на право власності, суд вважає реальним ризики передбачені в п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням обставин викладених у ст. 178 КПК України, віку особи, вагомості доказів, на підтвердження вини обвинуваченого, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання останнього винним, сімейного стану, суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання покладених обов`язків на обвинуваченого буде - домашній арешт, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 331, 176-178, 181, 194-197, 202, 372 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого - задовольнити частково.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмельницький - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 21 години до 07 години.
Покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для виконання працівникам Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці, тобто до 28 травня 2019 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :

Судді:

28.03.2019