Провадження №1-кп/127/1133/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР 29.10.2018 р. за № 0003808,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, вважає, що ризики, які існували на час застосування до останніх запобіжного заходу не відпали, обвинувачені вчинили тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб під час не знятої та не погашеної судимості, не мають постійного місця проживання та соціально-стримуючих зв`язків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 вважає, що підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою відсутні, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені статтею 177 КПК.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та просила змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що в ирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є банкетною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення не дотримано вимог чинного кримінально-процесуального законодавства щодо форми звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Разом з тим, частиною третьою статті 331 КПК визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.10.2018 р. за підозрою у вчиненні злочину було затримано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 31.10.2018 р. слідчим суддею до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 01.11.2018 р. аналогічний запобіжний захід застосовано до ОСОБА_7 .
Під час проведення підготовчого судового засідання 27.12.2018 р. судом було продовжено строк тримання обвинувачених під вартою з тих підстав, що останні обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину в період не знятої і не погашеної судимості, на час проведення підготовчого судового засідання розгляд справи по суті не розпочато, потерпіла та свідки кримінального провадження допитані не були. Строк утримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою згідно із зазначеною ухвалою спливає 24.02.2019 р.
Отже, зважаючи на положення частини третьої статті 331 КПК суд вважає за необхідне вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (п. 63, справа «Тодоров проти України»).

Відповідно до вимог статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину за попередньою змовою групою осіб в період не знятої і не погашеної судимості за вчинення умисних злочинів, судове слідство на даний час не завершено, зокрема, не допитані потерпіла та свідки у кримінальному провадженні, тому суд вважає, що доводи існування ризиків, що обвинувачені, перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків,вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовані.

Таким чином, враховуючи положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити строк утримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 19.02.2019 р. до 23:59 год. 19.04.2019 р.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: