У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого у якій просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_4 повернути йому тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти у розмірі 733 996 грн., які вилучені в приміщенні за адресою: м. Тернопіль, вул. Стуса, 1; 390 777 грн. в приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Вербова, 41-а), 634654 грн. та 100 доларів США вилучені в приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Коновальця, 1-Б; грошові кошти вилучені за адресою АДРЕСА_1 у сумі 1254310 грн.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, з викладених у ній підстав, просив суд її задовольнити. Також суду повідомив, що вилучені під час проведення обшуків грошові кошти в орендованих ним приміщеннях за договором суборенди, ніякого відношення до діяльності ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ» не мають та отримані в результаті здійснення ним господарської діяльності, а також за договором позики. Тому належать йому на праві власності, в підтвердження чого надав суду копії відповідних документів.Крім того, слідчим не подано клопотання про арешт зазначеного тимчасово вилученого майна, тому воно має бути негайно повернуто.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні подали письмове заперечення щодо скарги, просили суд відмовити у її задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки вилучені під час проведення обшуків грошові кошти входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та належать ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ», як здобуті злочинним шляхом. Крім того, матеріали негласних слідчо розшукових дій спростовують доводи заявника. Також суду повідомили, що у кримінальному провадженні призначена судово - компютерна експертиза та необхідно призначити позапланову перевірку фізичних осіб - підприємців.
Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Із матеріалів скарги слідує, що в провадженні СУФР ГУ ДФС у Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 000049 від 17.09.2018р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.11.2018р., 19.11.2018р. були проведені обшуки, а саме: в нежитловому приміщенні за адресою: м. Тернопіль, вул. Стуса, 1, в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 733 996 грн. В приміщеннях за адресою: м. Рівне, вул. Коновальця 1-Б, вилучено грошові кошти в сумі 634654 грн. та 100 доларів США. В приміщенні за адресою: м. Рівне по вул. Київська 67, вилучено грошові кошти в сумі 1254310 грн. В приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Вербова, 41-а вилучено грошові кошти в сумі 390 777 грн.

Постановою старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_4 від 20.11.2019р. вищевказані вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Будь-яких інших процесуальних дій з часу вилучення грошових коштів (19.11.2018р.) по час розгляду скарги в даному кримінальному провадженні не здійснено.
Із дослідженого в судовому засіданні листа вбачається, що ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ» повідомило ОСОБА_3 про те, що у приміщеннях якими він користується у м. Рівне та Тернопіль, слідчими ДФС було вилученого його грошові кошти у вищезазначених сумах.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується із доводами заявника, оскільки з часу вилучення грошових коштів по теперішній час до суду орган досудового розслідування із клопотаннями про його арешт (ст. 170-174 КПК України) не звертався. Крім того, повідомлень про підозру у вищевказаному кримінальному провадженні з часу внесення відомостей до ЄРДР 17.09.2018 та вилучення грошових коштів 19.11.2018р. нікому не вручено, ОСОБА_3 не є підозрюваним або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, відповідно будь-яких правових підстав для не повернення вищевказаного майна власнику не існує.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , довів належними доказами, що вилучені правоохоронними органами грошові кошти під час обшуку у ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ», належать йому.
Зокрема із дослідженого в судовому засіданні договору позики та розписки № 10-10 від 20.07.2018 вбачається, що ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_6 позику грошових коштів в розмірі 3 970 500 грн., що станом на момент укладання договору становить 150 000 дол. США під 18% річних.
Згідно договору позики № 10-12 від 10.08.2018р., що ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_7 позику грошових коштів в розмірі 942 895 грн., що станом на момент укладання договору становить 35 000 дол. США під 18% річних.
Відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення № 78-1 від 04.10.2018р., ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ» передало ОСОБА_3 у строкове платне користування (суборенду) нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 строком на один рік.
Зокрема допитаний в судовому засіданні в якості свідка директор ТОВ «СТД ГРУП РІВНЕ» ОСОБА_8 підтвердив, що вилучені кошти у підприємства йому не належать в належать заявнику скарги.
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року).

За наведених обставин, оскільки слідчий не довів, що вищевказані вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом, слідчий суддя вважає що скарга підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 171, 303, 306, 307 КПК України, -

У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити повністю.
Зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_3 , а саме грошові кошти у розмірі 733 996 грн., які вилучені згідно протоколів обшуків в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 ; 390 777 грн. в приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Вербова, 41-а), 634654 грн. та 100 доларів США вилучені в приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Коновальця, 1-Б. грошові кошти вилучені за адресою АДРЕСА_1 у сумі 1254310 грн. при пред`явленні його паспорта та ідентифікаційного коду (особисто).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1