Справа № 456/3917/18
Провадження № 1-кп/456/419/2018
ВИРОК

іменем України

"29" листопада 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0001275 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018р. близько 22.30 год. ОСОБА_4 знаходячись на подвір`ї по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно нанесла один удар каменем стиснутим в кулак в обличчя працівнику правоохоронного органу - водію 3 класу групи реагування Стрийського міжрайонного відділу Управління поліції охорони у Львівській області, капралу поліції ОСОБА_5 , який виконував службові обов`язки та прибув на місце події в складі чергового екіпажу поліції та був одягнений у формений одяг, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа з деформацією носової переділки, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнала, повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснила, що після смерті матері перебувала в пригніченому стані. Їй здавалось, що хтось намагається проникнути в її будинок, а тому викликала працівників поліції. Коли прибули працівники поліції, вчинила з ними конфлікт та будучи роздратованою, в ході конфлікту, нанесла одному з поліцейських удар кулаком в якому був стиснутий камінь по обличчю. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо її не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності її позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують її особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, доведена повністю, а тому її дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченій по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на

увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_4 обставиною по справі є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Враховується, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються по місцю проживання, має молодий вік, має на утриманні малолітню дитину, потерпілий претензій до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи всі обставини по справі, особу винної, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції її від суспільства, призначивши їй покарання в межах санкцій інкримінованої їй статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обовязки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1