Провадження № 1-кп/537/78/2019
Справа № 537/347/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002207 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, 08.11.2018 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку № 20/20 по вул. Макаренка в м. Кременчуці Полтавської області, виявив в журналі, який лежав біля телевізору банківську соціальну картку для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 на ім.»я ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, будучи переконаним, що його дії та наміри непомітні, ОСОБА_4 з корисливих мотивів заволодів вищезазначеною банківською карткою, знаючи від якої ПІН-код в період часу з 13 год. 28 хв. по 17 год. 33 хв. 08.11.2018 викрав з банківської карки , належної ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 10 050 грн. 28 коп. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 10 050 грн. 28 коп.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
25.01.2019 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним. В угоді про примирення сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того. що підозрюваний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдану його діями матеріальну шкоду, що є пом`якшуючими обставинами. Також враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно.
Відповідно до угоди сторони погодилися про попереднє призначення покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою. Вказав, що йому зрозумілі повністю його права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення та вид покарання. При цьому підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив призначити узгоджену в угоді міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 185 КК України, фактичні обставини вчинення злочину не заперечував.
Потерпіла ОСОБА_5 також просила суд затвердити укладену між нею та ОСОБА_4 угоду про примирення. Вказала, що ОСОБА_4 повністю відшкодував спричинену шкоду. Додала, що їй зрозумілі повністю її права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, яку вона уклала добровільно.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що при укладені угоди про примирення між потерпілою та ОСОБА_4 дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди та просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.
Суд, перевіривши угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою на відповідність вимогам КПК України, з`ясувавши обставини, які підлягають з`ясуванню перед затвердженням угоди, заслухавши думку прокурора, а також потерпілої та обвинуваченого, які підтвердили, що повністю розуміють права, надані їм законом, та наслідки укладення і затвердження угоди, та вважають, що угода повинна бути затверджена і погоджуються на призначення судом покарання, зазначеного в угоді, приходить до висновку, що угода може бути затверджена судом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Суд зазначає, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості, передбачене угодою покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень), про що домовились обвинувачена та потерпіла, не суперечить вимогам КК України. Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання у разі затвердження угоди судом. Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, її умови не суперечать КПК та інтересам суспільства.
З цих підстав суд приходить до висновку, що слід затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою та ОСОБА_4 .
Речові докази, відповідно до ст..100 КПК, слід повернути власнику.
Керуючись ст.ст.314, 372, 468, 469, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25.01.2019 в кримінальному провадженні № 0002207 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, що укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речові докази по кримінальному провадженні, а саме: пластикову карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 блакитного кольору з позначкою «соціальна» на ім`я ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Обвинуваченому та потерпілій роз`яснити їх право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1