Справа № 357/1320/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі судових засідань № 5 кримінальне провадження № 0000898 на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше не судимого; у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто вчинив підроблення офіційного документа та його використання за таких обставин.
Так, в червні 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Центрального ринку по вул. Ярмарковій в м. Біла Церква Київської області, маючи умисел, який направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, надав невстановленій слідством особі свої анкетні дані для їх внесення до підробленого посвідчення водія, за виготовлення якого передав грошові кошти в сумі 3000 гривень. Після цього, невстановлена слідством особа, перебуваючи у невстановленому місці та в невстановлений час, внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.06.2017.
В подальшому, ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою слідством особою неподалік Центрального ринку по вул. Ярмарковій в м. Біла Церква Київської області, де вказана особа передала ОСОБА_4 завідомо підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.06.2017, яке ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив в себе та в подальшому почав його використовувати під час керування транспортним засобом.
Крім того, 10.02.2018 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «BMW 528» д.н.з. НОМЕР_3 , усвідомлюючи те, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, рухаючись неподалік будинку № 5 по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками УПП в м Києві, на вимогу яких пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.06.2017, яке не відповідає встановленому взірцю та в подальшому на нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП, а посвідчення водія з ознаками підроблення вилучено.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, КК України, тобто підроблення офіційного документа та ч.4 ст.358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.
31 січня 2019 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000898 від 10 лютого 2018 року, з одного боку, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:
за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 гривень,
за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень,
Згідно ч.І ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у вигляді штрафу розміром 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 гривень.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в обсязі обвинувачення підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 умисними діями, що виразились в підробленні офіційного документа скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України та використання завідомо підробленого документа скоїв кримінальне правопорушення, передбачений ч.4 ст.358 КК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 122, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду від 31 січня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000898 від 10 лютого 2018 року, з одного боку, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 ..
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК Україн, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2019 року покарання:
за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 гривень,
за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень,
Згідно ч.І ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу розміром 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно постанови слідчого від 30.01.2019 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 кошти в сумі 1573,00 гривень на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1