Провадження № 1-кс/524/433/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.02.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000103, зареєстрованого 21.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 232, ч. 1 ст. 358 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 21.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 232, ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом розголошення банківської таємниці та підробки документів.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.02.2013 року до прокуратури м. Кременчука надійшло звернення про те, що в результаті неправомірних дій з боку посадових осіб та працівників АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по відношенню до позичальника та поручителя завдано значних матеріальних збитків стосовно споживчого кредитного договору №0 від 21.02.2007 року, а саме АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вимагав у позичальника сплачувати суму кредиту, яка не відповідає фактично наданому кредиту, зокрема 11.07.2007 року АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » незаконно нарахував для сплати тіла кредиту суму у розмірі 20 000 доларів США, не повідомивши позичальника про причину таких нарахувань, 17.04.2007 року позичальник відповідно до заяви на отримання готівки отримала кошти у сумі 20000 доларів США, а у виписці з банку по споживчому кредитному договору №0 від 21.02.2007 року сума вказана у розмірі 55 000 доларів США.

21.02.2013 року за даним фактом прокурором прокуратури м. Кременчука внесено відомості до ЄРДР за № 0000103 від 21.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР під №0000103 встановлено, що представник ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , будучи обізнаним про наявність споживчого кредиту №0 від 21.02.2007 року, укладеного між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 , договору поруки, укладеного 21.02.2007 року між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 , додаткових угод за ними, можливо передав вказану інформацію колекторській фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим розголосив банківську таємницю.

26.02.2013 року за даним фактом прокурором прокуратури м. Кременчука внесено відомості до ЄРДР під №0000332 від 26.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 232 КК України.

06.02.2014 року постановою заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_8 матеріали кримінальних проваджень №0000103 та №0000332, об`єднані в одне кримінальне провадження.

У ході досудового розслідування встановлено, що 21.02.2007 року між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 на загальну суму 275 000 доларів США (1 338 750 гривень за офіційним курсом НБУ на момент укладення договору), процентна ставка в розмірі 12,3%. З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_6 за вказаним кредитним договором, 21.02.2007 року між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 укладено договір поруки. 02.07.2009 року при зміні умов кредитного договору під час реструктуризації між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 укладено додаткові угоди №1 та №2 від 02.02.2009 року до споживчого кредиту №0 від 21.07.2007 року. До договору поруки за споживчим кредитом №0, укладеного 21.02.2007 року між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 , 02.02.2009 укладено додаткову угоду поруки №1.

В подальшому під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з 2010 року по 2012 рік між правонаступником АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - та позичальником за споживчим кредитним договором №0 від 21.02.2007 року ОСОБА_6 і поручителем за ним ОСОБА_7 мав місце цивільно-правовий спір, який розглядався у суді різних інстанцій. 10.05.2012 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області додаткові угоди №1 та №2 від 02.02.2009 до договору надання споживчого кредиту №0 від 21.02.2007 року визнано недійсним.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до листа ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за вих. 17.5/к-12929 від 12.01.2012 року на ім`я ОСОБА_6 , згідно якого останній повідомлялось, що первісним кредитором (ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») здійснено відступлення від прав вимоги кредитним договором №0 від 21.07.2007 року на користь ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за №2949, №2950).

В подальшому під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, як провідний юрисконсульт відділу примусового стягнення Центрального управління із стягнення боргів Департаменту із стягнення боргів ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », протягом 2011-2013 років представляв інтереси вказаної фінансової установи (ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у цивільних справах, які слухались у судах різних інстанцій, де однією зі сторін являвся ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у тому числі за позовами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 протягом 2013 року надавав юридичні послуги ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що діючим законодавством не заборонено. При цьому жодних даних, які б вказували на здійснення ОСОБА_5 будь-яких дій спрямованих на розголошення банківської або комерційної таємниці за кредитним договором №0 від 21.07.2007 року, з корисливих або інших особистих мотивів, та, які б завдали істотної шкоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , досудовим розслідуванням встановлено не було.

У ході досудового розслідування виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до копій документів цивільної справи №2-1627/2010 відповідно за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 суддя ОСОБА_10 від 10.11.2010 року, копій документів цивільної справи №2-18/11 відповідно за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 суддя ОСОБА_11 від 20.04.2011 року, копій документів цивільної справи №401/1880/13-ц відповідно за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 суддя ОСОБА_12 від 23.12.2013 року, в яких містяться відомості що можуть мати доказове значення в рамках кримінального провадження, а саме пояснення з приводу укладення договорів за кредитним договором №0 від 21.02.2007, справи за кредитним договором №1 від 21.02.2007 між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 )

Вищевказані документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно витягу з ЄРДР для здійснення досудового розслідування створено слідчу групу у складі: слідчих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , старших слідчих ОСОБА_3 та ОСОБА_15 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_6 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На електронну адресу суду подана заява про розгляд клопотання без участі представника та повідомлено про те, що цивільні справи № 2-1627/2010 та № 401/1880/13-ц зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_7 , цивільна справа № 2-18/11 на даний час перебуває у провадженні судді ОСОБА_11 та розглядається по заяві ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, при постановленні ухвали просять врахувати зазначену інформацію.

Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
У статті 7 КПК України зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.
Відповідно до положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, однією з основоположних засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка означає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку).

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.160 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про здійснення слідчим досудового розслідування раніше зазначеного кримінального правопорушення, а також про те, що речі та документи, тимчасовий доступ до яких просить слідчий, можуть знаходитися у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , і вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.1 ст.162 КПК України речі та документи, тимчасовий доступ до яких просить слідчий не містять охоронювану законом таємницю, але можуть бути використані як докази, сприяти розкриттю кримінального правопорушення та встановленню осіб, які його скоїли.

Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , на даний час неможливо.

Слідчим суддею враховано, що відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.
Рекомендація CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (Рекомендація N CM/REC(2010)12) щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.
Як зазначено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
Реалізація зазначених правових гарантій здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій із забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави (статті 3, 8, 55 Конституції України).
Відповідно до Рішення Ради суддів України № 12 ВІД 04.12.2016 року вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Також з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).
У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.
Враховуючи, що метою тимчасового доступу до речей та документів є встановлення осіб, які вчинили вищевказане кримінальне правопорушення та приєднання отриманих документів в якості речового доказу, виходячи з відповіді в.о. голови ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_16 , що цивільна справа № 2-18/11 на даний час перебуває у провадженні судді ОСОБА_11 та розглядається по заяві ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, слідчим суддею встановлено, передбачені ст.132, ч.ч.5-7 ст.163 КПК України, підстави до часткового задоволення внесеного слідчим клопотання з можливістю вилучення завірених належним чином копій документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7,16, 22, 132, 160, 163-165, 166, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене у кримінальному провадженні № 90000103 від 21.02.2013 року, задовольнити.

Надати слідчій групі у складі: слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_14 , слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 , старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_15 тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи №2-1627/2010 відповідно за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 суддя ОСОБА_10 від 10.11.2010 року, матеріалів цивільної справи №401/1880/13-ц відповідно за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 суддя ОСОБА_12 від 23.12.2013 року, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ознайомлення з ними та з можливістю вилучення завірених належним чином копій.

В іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали визначити до 05 березня 2019 року (включно).
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1