Справа № 215/3965/18
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 14.01.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньою спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не маючого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 08.12.1999 Петровським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі. З застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 680 грн..
- 01.12.2003 Петровським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.
- 07.11.2012 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуванні покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.
-28.02.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, ч.1 п.1-2, ч.2 п.2 ст.76 КК України від відбування покаранні звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Так, повторно, 14.01.2018 року приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з метою викрадення лому чорного металу шляхом вільного доступу, прийшов на територію РЗФ-1, ПрАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, перебуваючи на території ПрАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності можливих очевидців, проник через незачинені на ключ двері до приміщення РЗФ-1. Перебуваючи в приміщенні РЗФ-1 ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 01-30 годині 14.01.2018, побачив металеві ємності з металобрухтом. Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців, підійшов до металевих ємностей з металобрухтом, з яких почав брати металеві предмети та складати до мішків, які приніс з собою у кількості трьох штук. Після чого ОСОБА_4 почав по черзі виносити мішки, наповнені металобрухтом, з приміщення РЗФ-1 з метою подальшого їх винесення з території ПрАТ «ПІВНГЗК».

Однак, ОСОБА_4 свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними, оскільки був викритий охоронцями ОА «Барс» на території ПрАТ «ПІВНГЗК» неподалік бомбосховища на території РЗФ-1, коли переносив з приміщення РЗФ-1 останній (третій) мішок з металобрухтом.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями намагався скоїти крадіжку брухту чорного металу вид № 501 загальною вагою 100 кг, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 1315 від 22.03.2018 року становить 657,00 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками не закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до приміщення, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів шляхом допиту представника потерпілого, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий, а ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність претензій від представника потерпілого, досудову доповідь органу пробації, а також те, що ОСОБА_4 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин його вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушення. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому іспитовий строк, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку від 28.02.2018 р. Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд призначає покарання, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, а саме: в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховує покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточно покарання, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, менш суворого покарання, призначеного вироком від 28.02.2018 р. Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та вважати засудженим до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - брухт чорного металу в кількості 100 кг, що передані під гарантійну розписку майстру дільниці РЗФ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» - ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: