ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
Справа № 641/7356/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство з фінансовими ресурсами
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, раніше не судимої працюючої на посаді різноробочого у ДП «Грикар- А.П.С.», з загально-середньою освітою, незаміжньої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 222 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , згідно з довідкою № від 08.10.2015 року взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення. 10.10.2015 року у денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Вишнева, 3, маючи єдиний злочинний намір, спрямований на незаконне одержання субсидій у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01. 10. 2014 «про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», достовірно знаючи, що відсутність на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб є обов`язковою умовою для отримання даного виду субсидій, надала представнику органу місцевого самоврядування, а саме спеціалісту відділу прийняття та обробки заяв Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, завідомо неправдиву інформацію про відсутність на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, яка була відображена в особисто заповненій та підписаній ОСОБА_7 заяві № 3839, хоча згідно з даними Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в період часу з 28.07.2015 року по 31.07.2017 року мала відкритий депозитний рахунок в сумі 62 635 грн. 00 коп. На підставі наданої ОСОБА_7 завідомо неправдивої інформації, Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради в період часу з 10.10.2015 року по 09.04.2016 року останній була призначена, нарахована та виплачена субсидія у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 626, 81 грн. В подальшому, діючи з єдиним злочинним наміром, спрямованим на незаконне одержання субсидій у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньої переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, продовжуючи свою злочинну діяльність 18.05.2016 року та 18.11.2016 року у денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, надала представнику органу місцевого самоврядування, а саме спеціалісту відділу прийняття та обробки заяв Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради завідомо неправдиву інформацію у вигляді власноручно заповнених заяв про продовження призначення, нарахування та виплати субсидії у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, в яких зазначила про відсутність змін, які впливають на призначення вказаної допомоги, у зв`язку з чим, останній в період з 18.05.2016 року по 17.05.2017 року була призначена, нарахована та виплачена вказана субсидія у загальній сумі 5304,67 грн., незважаючи на те, що ОСОБА_7 мала в наявності відкритий вищезазначений депозитний рахунок та не мала права на отримання субсидії. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдала майнової шкоди державі в особі Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на загальну суму 7930, 81 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2017 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме з незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1ст.222 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю

При цьому зазначає, що суд призначив обвинуваченій покарання яке є нижчим від найнижчої межі, що передбачена санкцією ст. 222 КК України, проте положення ст. 69 КК України не застосував.

Прокурор вважає, що покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде відповідати особі обвинуваченої та ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційні скарги, обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченої та її винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Між тим, санкцією ч.1 ст. 222 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю до трьох років.

При цьому положення ст. 69 КК України судом першої інстанції не застосовувались

З наведених підстав, вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.ст. 413, 420 КК України, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України в кожному конкретному випадку призначене судом покарання повинно бути достатнім для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

На підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Судом першої інстанції при визначенні ОСОБА_7 покарання встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи і проживання характеризується добре.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом правильно визнано те, що обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі - 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 , і попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 691 КК України колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 222 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий -

Судді