Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1708/18
Провадження № 1-кс/376/453/2018
УХВАЛА

"30" липня 2018 р. Слідчий суддя Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про негайне звільнення ОСОБА_4 з- під варти, який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» понад 60 днів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Сквирського районного суду Київської області з вищевказаним клопотанням в обґрунтування якого вказав, що 22.05.2018 року Сквирським районним судом Київської області було прийнято ухвалу по справі № 376/575/18 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 20 липня 2018 року. На час подання клопотання строк дії запобіжного заходу закінчився, нової ухвали суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не приймалось. За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти негайно.

Також представник зазначає, що 12.07.2018 року Сквирським районним судом Київської області ухвалено вирок по справі № 376/575/18, провадження № 1 -кп/376/71/2018 по відношенню до ОСОБА_4 , в якому зокрема було вказано про те, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. У вироку не вказано кінцевої дати закінчення дії запобіжного заходу, а тому потрібно брати до уваги раніше прийняту ухвалу від 22.05.2018 року. Вирок суду не набрав законної сили. Питання порядку вступу вироку в силу, регулюється положеннями ст. 532 КПК України. Відповідно до положень ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В жодній нормі КПК України, відсутнє будь-яке посилання про те, що вирок суду першої інстанції може вступати в силу не за правилами визначеними в ст. 532 К1ІК України, а будь-яким іншим чином, а разом з тим в КПК України не зазначено, що якась частина вироку може вступати в силу раніше, а якась частина вироку може вступати в силу в порядку ст. 532 КПК України.

Згідно із ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права людини на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, належить і принцип законності.

Законність це суспільно-політичний режим, що виражається в пануванні права й закону в суспільному житті, неухильному дотриманні приписів правових норм усіма учасниками суспільних відносин, послідовній боротьбі з правопорушеннями й свавіллям у діяльності посадових осіб, у забезпеченні порядку й організованості в суспільстві.

Положеннями ст. 374 КПК України чітко регламентовано зміст вироку, що є найважливішим актом правосуддя. Однією з умов прийняття законного та обґрунтованого рішення є неухильне дотримання визначених законом вимог до його форми й змісту.

У разі визнання особи винною згідно з абз.10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині також зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, але без будь-яких посилань на набрання ним законної сили.
Тобто в цьому випадку повинні діяти загальні норми, що містяться у ст.ст. 197, 203, 331 КПК.
Оскільки, ухвала була постановлена 22.05.2018 року, дія запобіжного заходу закінчилась 20.07.2018 року, станом на час подання цього клопотання нової ухвали не має, вирок суду не набрав законної сили, а тому ОСОБА_4 негайно підлягає звільненню з під варти.
Захисник ОСОБА_4 просить суд негайно звільнити останнього з під варти, який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» понад 60 днів.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

З тексту клопотання вбачається, що заявник адвокат ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_4 знаходиться під вартою за відсутності судового рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже, під час розгляду цього клопотання, відповідно до вимог ст. 206 КПК України до компетенції слідчого судді належить перевірка наявності судового рішення, яке б дозволяло тримати особу під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 28.01.2018 року. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Так, суд у резолютивній частині вироку від 12 липня 2018 року вказав наступне: «Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою».
За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається у тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
За таких обставин, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 на теперішній час тримається під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі викладеного у резолютивній частині вироку Сквирського районного суду Київської області від 12 липня 2018 року рішення щодо запобіжного заходу ОСОБА_4 .
Виходячи із положень ст. 205 КПК України в частині запобіжного заходу вирок Сквирського районного суду підлягав негайному виконанню.
Також, слідчий суддя повідомляє заявнику, що на стадії судового розгляду та на стадії виконання судового рішення (вироку), слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зміни чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та надавати правову оцінку вироку Сквирського районного суду Київської області від 12 липня 2018 року та ухвалі цього ж суду від 22.05.2018 року щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 205,206,309 КПК України, слідчий суддя-,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про негайне звільнення ОСОБА_4 з під варти, який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» понад 60 днів відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя