Справа № 569/3646/19

УХВАЛА

28 лютого 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001097 від 22.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Саmrу», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, видане на організацію ТОВ БК БУДАЛЬЯНС ГРУП серії СХО 857290 із забороною власнику чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися ними до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначає, що до чергової частини Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від працівника поліції Якимчука 107 екіпажу патрульної поліції про те, що 21.02.2019 року, близько 22:26, по вул. Дубенська АЗС "ОККО" дві невідомі особи перешкоджали діяльності патрульної поліції, а саме блокували службове авто "Тойота пріус" двома транспортними засобами марки "Тойота кемрі", д.н.з. НОМЕР_1 , та марки "БМВ", іноземної реєстрації НОМЕР_2 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 22.02.2019 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України - вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу чи працівника державної виконавчої служби з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

22.02.2019 протоколом огляду місця події автомобіль марки «Toyota Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, вилучено та поміщено на територію Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, та опечатаний бирками з підписами понятих та печаткою чергової частини Рівненського ВП. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Саmrу» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору видане на організацію ТОВ БК БУДАЛЬЯНС ГРУП серії НОМЕР_3 , вилучено та поміщено в спеціальний пакет з надписом Національна поліція України EXPO 165133.

Згідно постанови від 22.02.2019 автомобіль марки «Toyota Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу видане на організацію ТОВ БК БУДАЛЬЯНС ГРУП серії НОМЕР_3 , визнані та приєднані до матеріалів досудового розслідування як речові докази.

Таким чином, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого злочину та відповідають вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних із розпорядженням та використанням автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, тому необхідно накласти на них арешт.

Також під час розслідування наявні підстави для призначення судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, у ньому зазначених.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Заслухавши слідчого, представника власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001097 від 22.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
А саме, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту - забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання їх втрати, пошкодження, знищення.

Так, по даному кримінальному провадженню за №0001097 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, нікому не вручене.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 343 КК України відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як встановлено судом, автомобіль марки «Toyota Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Саmrу», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, речовими доказами по даному кримінальному провадженню не визнані та належать ТОВ БК БУДАЛЬЯНС ГРУП.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Проте слідчим не доведено, що вказане в клопотанні майно, на яке планується накладення арешту, має реальні ознаки речового доказу, а саме є предметом злочинного посягання, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, правових підстав для задоволення даного клопотання немає.

Отже слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту, такий вид забезпечення на даній стаді досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001097 від 22.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1