Справа № 743/969/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/89/19
Категорія - 185 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Захисника ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000193, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Ріпки Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців та покладено на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 143 грн.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець смт. Ріпки Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців та покладено на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 143 грн.

Вироком суду було встановлено, що 11.06.2018 року близько 02 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_7 , на відстані 1,5 км. від смт. Радуль Ріпкинського району Чернігівської області та 200 м. від с. Переділ Ріпкинського району Чернігівської області, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використовуючи газовий різак, від`єднали частину металевої конструкції гідротехнічної споруди шлюзу двосторонньої дії РТДП-2-150-0-260 МК 49+50, яка перебуває на балансі Чернігівського міжрайонного управління водного господарства в складі осушувальної системи «Гатунь», звідки таємно викрали 303 кг. частини металоконструкції гідротехнічної споруди з чорного металу, вартістю 4 грн. за 1 кг., чим спричинили Чернігівському міжрайонному управлінню водного господарства майнову шкоду в розмірі 1212 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити. Призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у межах санкції статті визначеної у Загальній частині Кримінального кодексу України. Вважає, що судом не враховано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, самостійне відшкодування завданої шкоди. Звертає увагу на те, що має добру характеристику за місцем свого проживання, за час навчання у професійно-технічному закладі нагороджувався почесною грамотою. Працює підсобником на овочевосушильному підприємстві, а тому буде спроможним виконати призначене покарання у виді штрафу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити. Призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у межах санкції статті визначеної у Загальній частині Кримінального кодексу України. Вважає, що судом не враховано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, самостійне відшкодування завданої шкоди. Звертає увагу на те, що двічі приймав участь у антитерористичній операції, з цього приводу має подяки та грамоти, а також почесну відзнаку учасника бойових дій. Працює в ТОВ «Максвел Оліл» на посаді молодшого оператора заправних станцій, а тому покарання у виді штрафу виконає одразу.

В судовому засіданні обвинувачувані ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисник підтримали подану апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав повністю та показав, що раніше знав про наявність металевого обладнання у непрацюючій насосній станції яка відноситься до меліоративної системи та знаходиться поряд із с. Переділ, неподалік від смт.Радуль Ріпкинського району. Приблизно 05.06.2018 року ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 вирізати металоконструкції з цієї споруди, на що останній дав згоду. Через декілька днів ОСОБА_8 , з метою реалізації свого наміру, на автомобілі свого батька ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 , право користування яким обвинувачений має згідно запису в реєстраційному талоні, взявши різак який працює на киснево-пропановій суміші, котрий теж належить його батькові, та орендувавши автомобільний причіп у раніше незнайомого чоловіка, що проживає по вул.Васильєва в смт.Ріпки, близько 23 години у темну пору доби, з метою бути непоміченими, разом з ОСОБА_7 виїхали до місця вчинення злочину. Прибувши до насосної станції ОСОБА_8 з використанням заздалегідь підготовлених знарядь, вирізав металоконструкції, а ОСОБА_7 надавав йому фізичну допомогу, переносячи різак і обладнання, а також відносячи фрагменти металу та складаючи їх в автомобільні причеп. Вказані дії обвинувачені вчиняли у період часу орієнтовно з 02 до 03 год. 20 хвилин, і в цей час поряд з ними, на відстані близько 15 метрів проїжджав автомобіль-джип зеленого кольору з іноземними реєстраційними номерами, водій та пасажири якого бачили дії обвинувачених та могли дати їм оцінку. В подальшому, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , завантажили вирізаний метал до причепа та перевезли його в смт. Ріпки. Наступного дня обвинувачені здали вирізане металеве обладнання до пункту прийому металобрухту в смт. Ріпки, виручивши за нього 1200 грн. На той час батько обвинуваченого та власник автопричепа не знали, з якою метою ОСОБА_8 брав у користування належне їм майно. Приблизно 14.06.2018 року працівники поліції викрили ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину. В подальшому, під час досудового розслідування автомобіль, причеп, газовий різак з обладнанням були передані працівниками поліції законним володільцям під зберігальні розписки. Без автомобіля та причепа викрадене майно неможливо було доставити в смт. Ріпки з місця вчинення злочину та в подальшому відвезти до пункту приймання металобрухту.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю та показав, що приблизно за тиждень до вчинення злочину ОСОБА_8 запропонував йому викрасти металоконструкції з меліоративної системи неподалік від смт.Радуль Ріпкинського району, на що ОСОБА_7 дав згоду. 11.06.2018 року у нічний час обвинувачені на автомобілі з причепом, прибули до заздалегідь визначеного місця, де ОСОБА_8 з використанням газового різака демонтував металоконструкцію, а ОСОБА_7 допомагав йому фізично, переносячи металеві фрагменти та вантажачи їх до автопричепа. Автомобіль, яким керував ОСОБА_8 належить батьку останнього, а власник автопричепа ОСОБА_7 невідомий. Вага викраденого обвинуваченими металу могла становити 303 кг., і вони удвох здали його на приймальний пункт через деякий час після того, як доставили в смт. Ріпки. Виручені за викрадене майно кошти в сумі 1200 грн. обвинувачені поділили порівну.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 розглядалось в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій. Обставинами, які пом`якшують покарання судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується -посередньо, раніше не судимий, Обставинами, які пом`якшують покарання визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Призначене ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів не знаходить підстав для застосування до обвинувачуваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ст. 69 КК України та призначення реального покарання у виді штрафу.

Однак, колегія суддів вважає, що із врахуванням даних про особи обвинувачуваних неохідно на підставі ст. 75 КК України встановити іспитовий строк 1 рік, оскільки призначений судом першої інстанції обвинувачуваним іспитовий строк 2 роки та 6 місяців фактично перевищує строк призначеного покарання.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольни частково.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2018 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОСОБА_4