КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду у вказаному суді.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з поданої скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 просить скасувати постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, яка прийнята в рамках кримінального провадження № 0000722 від 16 квітня 2015 року, що розслідується Національним антикорупційним бюро України, яке територіально знаходиться в Солом`янському районному суді м. Києва.
Не погодившись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить поновивши строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що копію оскаржуваної ухвали їй вручено 16 лютого 2019 року, тоді як апеляційну скаргу направлено поштою 19 лютого 2019 року.
У апеляційній скарзі посилається на те, що Кримінальний процесуальний кодекс України не містить прямої вказівки про розгляд скарги слідчим суддею за місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особи.
За таких обставин, вважає, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва необґрунтовано залишив поза увагою доводи поданої скарги, а тому прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.
ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно із ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчим суддею постановлено 07 лютого 2019 року без виклику заявника ОСОБА_5 , копію ухвали вона отримала 19 лютого 2019 року, що підтверджується долученим конвертом, відтак апеляційна скарга від 21 лютого 2019 року вважається поданою у встановлений законом строк та підлягає апеляційному розгляду.
Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 303, 304 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено Главою 26 КПК України, однак прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, норми вказаної глави не містять.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306 КПК України).
З урахуванням наведеного, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення дії чи бездіяльність якої оскаржується, та подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 31 січня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
У поданій скарзі ОСОБА_5 зазначила, що нею до Національного антикорупційного бюро України направлено заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000722 від 16 квітня 2015 року.
24 травня 2018 року вона отримала лист від 15 травня 2018 року прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, відповідно до якого було відмовлено у визнанні потерпілою по вказаному кримінальному провадженні.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_5 з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що з поданої скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 просить скасувати постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, яка прийнята в рамках кримінального провадження № 0000722 від 16 квітня 2015 року, що розслідується Національним антикорупційним бюро України, яке територіально знаходиться в Солом`янському районному суді м. Києва.
З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки у відповідності до положень кримінального процесуального закону скарги на процесуальні рішення слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим особі, яка її подала, є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду у вказаному суді без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _________________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1750/2019

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1