У Х В А Л А

24.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, а саме: на посвідчення адвоката України №21/1261, виданого 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із двома сім-картами МТС: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що в провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 21/1261 від 27.10.2017, виданого Радою адвокатів Закарпатської області.

Прокуратурою міста Києва підтримується публічне обвинувачення у кримінальному провадженні №0001260 від 05.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення злочинів, передбачених ч.З ст. 149 КК України.

На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді міста Києва у складі суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на стадія судове слідство.

Підтримання публічного обвинувачення покладено на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_11 .

З 13.09.2018 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 є адвокат ОСОБА_5 .

Так, 26.10.2018 року адвокат ОСОБА_5 звернувся з заявою до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В подальшому, 28.10.2018 року прокурором ОСОБА_11 надано адвокату ОСОБА_5 відповідь про те, що він має право ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у будь-який час, крім цього ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що матеріали кримінального провадження на даний час перебувають ще у СУ ГУНП у м. Києві та запитав де йому буде зручніше знайомитися з матеріалами кримінального провадження. На що ОСОБА_5 повідомив, що може ознайомитися у слідчого.

Через декілька днів ОСОБА_11 на мобільний телефон зателефонував адвокат ОСОБА_5 та сказав, що йому буде зручніше ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у ОСОБА_11 та, що він хоче поговорити з останнім. Після чого вони домовилися, що останній може прийти для ознайомлення з матеріалами 10.10.2018 у робочий кабінет ОСОБА_11 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , каб. №611.

В подальшому, 10.10.2018 у робочий кабінет ОСОБА_11 прийшов адвокат ОСОБА_5 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Під час розмови у адвокат ОСОБА_5 виник намір на пропозицію та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища. З цією метою адвокат ОСОБА_12 запропонував прокурору ОСОБА_11 змінити обвинувачення чи укласти угоду про визнання винуватості між державним обвинувачем та обвинуваченими, за умови, що обвинувачені будуть засуджені до покарання не пов`язаного з позбавленням волі. При цьому адвокат ОСОБА_5 будучи досвідченим юристом, маючи вищу юридичну освіту, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, з метою реалізації свого злочинного умислу на надання неправомірної вигоди, адвокат ОСОБА_5 повідомив, що за прийняття такого рішення буде передано прокурору ОСОБА_11 . ЗО 000 доларів США.

Крім цього, 31.10.2018 та 07.11.2018 адвокат Шостак при зустрічах з прокурором у провадженні ОСОБА_11 розуміючи протиправний характер своїх дій та умисно з метою надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища підтвердив свої наміри щодо надання неправомірної вигоди прокурору у провадженні Бебі та при цьому особисто підготував процесуальний документ щодо зміни обвинувачення, який відправив на електронну пошту прокурора ОСОБА_11 .

В подальшому, 29.11.2018 адвокат ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, прибув до службового кабінету прокурора у провадженні ОСОБА_13 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9. Під час розмови адвокат ОСОБА_5 повідомив, що за зміну обвинувачення у суді з ч.З на ч.2 ст.149 КК України та за висловлення позиції прокурора у судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченим

ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , не пов`язаного з реальної мірою покарання тобто застосування статті 75 Кримінального кодексу України, останнім буде надана неправомірна вигода у розмірі ЗО 000 доларів США. Та умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця передав прокурору у провадженні ОСОБА_11 10 000 доларів США, які знаходились у картонній коробці від мобільного телефону, при чому озвучивши вказану суму та повідомив, що інша частина неправомірної вигоди буде передана пізніше.

В цей же день, одразу після передачі неправомірної вигоди адвокат ОСОБА_5 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 369 КК України.

Проведеним досудовим розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний адвокат ОСОБА_5

29.11.2018 у коридорі 6 поверху прокуратури міста Києва, за адресою:

м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено: посвідчення адвоката України №21/1261 виданого 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із двома сім-картами МТС: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

З метою збереженняречових доказів у справі слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України.

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, а саме: на посвідчення адвоката України №21/1261 виданого 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із двома сім-картами МТС: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені 29.11.2018 р. під час застримання ОСОБА_5 .
Відповідно до постанови ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 від 29.11.2018 р. вилучені речі визнані речовими доказами.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, а саме мобільний телефон, на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки належить особі, яка є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а також може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвести до подальшого знищення зазначеного майна, в зв`язку з чим з метою збереження майна, яке є належить підозрюваному і може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання.

Однак, на думку суду, вилучене у адвоката його посвідчення не відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України, а лише посвідчує особу та його статус.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для арешту майна посвідчення адвоката ОСОБА_5 .

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному № 0000983 від 18.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт на мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із двома сім-картами МТС: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя