Справа № 467/947/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в смт. Арбузинка клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розглядається

Начальник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом Арбузинського ВП Братського ВП ГКНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Так, як зазначає автор звернення, в ході досудового розслідування встановлено, що 29 серпня 2018 року до голови КСП «Полянка» ОСОБА_5 зателефонувала невідома особа на імя « ОСОБА_6 », представившись власником ТОВ «ЮВЕСТА АЛЬЯНС» і запропонувавши придбати дизельне паливо вартістю 22,80 грн. за літр, на що ОСОБА_5 погодився.

31 серпня 2018 року до КСП «Полянка» прибув спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF з напівпричепом - цистерною, в якій знаходилось 23 063 літра дизельного палива ДП-Л Євро5-ВО, перевіривши якість якого, ОСОБА_5 та директор ФГ «Полянка» ОСОБА_7 , згідно рахунку-фактури ТОВ «ЮВЕСТА АЛЬЯНС» перерахували трьома платіжними дорученнями кошти за паливо на загальну суму 410 400,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», з яких 91 200,00 грн. це кошти КСП «Полянка», а 319 200,00 грн. - кошти ФГ «Полянка».

Проте, дизельне паливо до КСП «Полянка» було доставлене ТОВ «СТАР ОЙЛ УКРАЇНА», однак після оплати коштів, водій відмовився відвантажувати пальне, а власник «ЮВЕСТА АЛЬЯНС» на ім`я « ОСОБА_6 » на телефонні дзвінки не відповідає.

Директор ТОВ «СТАР ОЙЛ УКРАЇНА» ОСОБА_8 повідомив, що від імені КСП «Полянка» дизельне паливо замовила невідома йому особа на імя « ОСОБА_6 », яка і повідомляла коли і куди привести паливо.

Таким чином, за однією із версій слідства, невідома особа на імя « ОСОБА_6 », власник ТОВ «ЮВЕСТА АЛЬЯНС», заволодів грошовим коштами КСП «Полянка» та ФГ «Полянка» на загальну суму 410 400,00 грн., які були зараховані на банківський рахунок ТОВ «ЮВЕСТА АЛЬНС» № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що 03 вересня 2018 року ТОВ «ЮВЕСТА АЛЬЯНС» із свого рахунку № НОМЕР_1 перерахувало кошти на рахунки ТОВ «КОМПАНІЯ ОКФОРТ» в сумі 101 000,00 грн., ТОВ «АЛЬТ ПІВДЕНЬ» в сумі 101 000,00 грн., ТОВ «АЛЬТСТАР» в сумі 101 000,00 грн. та ТОВ «МАУСТОРГ» в сумі 107 000,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів, отриманою в порядку тимчасового доступу.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області накладений арешт на грошові кошти, що були переведені на вказані рахунки.

Втім, як указує заявник, 16 січня 2019 року було проведено вилучення виписки про рух коштів по банківським рахункам ТОВ «КОМПАНІЯ ОКФОРТ», ТОВ «АЛЬТ ПІВДЕНЬ», ТОВ «АЛЬТСТАР» та ТОВ «МАУСТОРГ», які відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль», в результаті чого встановлено, що 03 вересня 2018 року ТОВ «МАУС ТОРГ» перерахувало грошові кошти в сумі 107 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , ТОВ «КОМПАНІЯ ОКФОРТ» перерахувало кошти в сумі 101 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_3 , ТОВ «АЛЬТСТАР» перерахувало грошові кошти в сумі 101 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_4 , а ТОВ «АЛЬТ ПІВДЕНЬ» перерахувало кошти в сумі 101 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_5 .

Водночас, слідчий вказує, що вказані грошові кошти набуті незаконним шляхом і можуть бути визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що вказує на необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а саме, арешту вказаних грошових коштів, так як останні можуть бути приховані, відчужені, тобто, на думку заявника, існують ризики, передбачені абз. 2 частини першої статті 170 КПК України.

За таких обставин ініціатор цього судового розгляду, обґрунтовуючи потреби досудового розслідування на даному етапі просив накласти арешт на грошові кошти на вказаних карткових рахунках, відкритих в АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборонивши будь якій юридичній чи фізичній особі відчужувати або ж розпоряджатися іншим чином та використовувати ці грошові кошти.

Позиція учасників провадження

В судовому засіданні ініціатор судового розгляду своє клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

У свою чергу, слідчий суддя, перевіривши клопотання на відповідність вимогам КПК України, з`ясувавши його доводи і обґрунтування, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, які для нього є доказами у розумінні ст. 84 КПК України, керуючись законом та з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив такі висновки.

У контексті порушеного питання слід вказати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, серед іншого, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Та оскільки заявник посилається на таку потребу слідства, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, то слідчий суддя вважає за необхідне вдатися до перевірки відповідності майна/грошових коштів, щодо якого йдеться у клопотанні критеріям, які кримінальний процесуальний закон висуває до речових доказів.

Так, речовими доказами згідно ч. 1ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження, у порядку ст. 94 КПК України, встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

А тому клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.

При цьому, клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а зазначене у ньому майно, тобто грошові кошти, відноситься до видів передбачених Главою17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Так, згідно положень ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч. 5ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, у тому числі ч.2 ст. 171 КПК України, тобто воно є таким, що містить обґрунтовані правові підстави для арешту майна і достатні докази, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою заявника про те, що необхідно накласти арешт на грошові кошти на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне, з огляду на потреби досудового розслідування, накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Підстав же для відмови в задоволенні цього клопотання, згідно із ст. 173 КПК України, слідчий суддя не знаходить, так як в ході судового розгляду, виходячи із оцінки сукупності наявних у провадженні доказів, як то, показання представників потерпілих юридичних осіб, свідків, протоколи допиту яких були досліджені в судовому засіданні, стороною - ініціатором цього судового розгляду було доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, в ракурсі визначених КПК України завдань арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання або ж передачі коштів, щодо арешту яких порушено питання.

При цьому, наявність коштів у вказаних у клопотанні сумах на відповідних рахунках підтверджується виписками по рахунках ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що отримана у спосіб, передбачений КПК України, а саме : у порядку тимчасового доступу до документів, здійсненому на підставі ухвали слідчого судді , оформленого протоколом від 16 січня 2019 року із дотриманням процедури, що встановлена законом для такого роду процесуальної дії.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правові підстави для арешту майна, наслідки застосування такого заходу для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності безпосередньо завданням кримінального провадження, з огляду на загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що регламентовані ст. 132 КПК України, як то, пересвідчившись у існуванні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, перевіривши, що потреби досудового розслідування на даному його етапі виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення і вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб, а саме, лише у межах тієї суми коштів, про яку йдеться у клопотанні та яка підтверджена достовірними доказами, що повністю задовольнить потреби слідства, зокрема, у отриманні речових доказів кримінального правопорушення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 131-132,170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт грошові кошти в розмірі 107 000,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Києва, МФО 380805, та заборонити особі, яка ними володіє або будь якій іншій фізичній чи юридичній особі відчужувати, використовувати або розпоряджатись будь яким іншим чином цими коштами.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 101 000,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Києва, МФО 380805, та заборонити особі, яка ними володіє або будь якій іншій фізичній чи юридичній особі відчужувати, використовувати або розпоряджатись будь яким іншим чином цими коштами.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 101 000,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Києва, МФО 380805, та заборонити особі, яка ними володіє або будь якій іншій фізичній чи юридичній особі відчужувати, використовувати або розпоряджатись будь яким іншим чином цими коштами.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 101 000,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_5 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Києва, МФО 380805, та заборонити особі, яка ними володіє або будь якій іншій фізичній чи юридичній особі відчужувати, використовувати або розпоряджатись будь яким іншим чином цими коштами.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання цієї ухвали покласти на заступника начальника ВП - начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , уповноваженого здійснювати досудове розслідування кримінального провадження № 0000430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а також на прокурора, уповноваженого здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам судового провадження.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1