Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3370/17
УХВАЛА
іменем України

10 січня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Коростені Житомирської області кримінальне провадження № 0000394 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, українця, із повною вищою освітою, приватного підприємця, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_7 , 2003 року народження та син ОСОБА_8 , 2008 року народження, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого за ст.356 Кримінального кодексу України,-

встановив:

В суді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується в тому, що 07 червня 2003 року він уклав шлюб з ОСОБА_9 . В ході спільного проживання ними було придбано за спільні кошти квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вони в подальшому проживали разом.
У 2008 році матір ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , придбала квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_9 та ОСОБА_6 переїхати до даної квартири для подальшого проживання, на що останні погодились, а сама ОСОБА_5 переїхала до квартири Рафальських по АДРЕСА_2 .
Проживаючи у квартирі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 придбала наступні речі, а саме: м`який розкладний диван бежевого кольору; меблеву шафу "Вікторія" бурого кольору; мебель кухонну бежевого кольору; стіл кухонний бежевого кольору; три стільці; телевізор марки "Toshiba"; телевізор марки "G1G"; холодильник марки "Samsung"; морозильну камеру марки "Atlant"; пральну машину марки "Zanussi"; газову колонку.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано. Рішення набрало законної сили 24 листопада 2015 року.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 виїхав із квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 в дану квартиру переїхала, але речі, які вона придбала проживаючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 залишила, попередньо домовившись з ОСОБА_6 про те, що вивезе їх пізніше.
В грудні місяці 2015 року реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи самовільно, всупереч установленому законом порядку, узяв майно належне матері його колишньої дружини ОСОБА_5 , що знаходилось в квартирі АДРЕСА_5 , а саме: м`який розкладний диван бежевого кольору, вартістю 3100 грн; меблеву шафу "Вікторія" бурого кольору, вартістю 2000 грн; мебель кухонну бежевого кольору, вартістю 3000 грн; стіл кухонний бежевого кольору, вартістю 1200 грн; три стільці, вартістю 1000 грн; телевізор марки "Toshiba", вартістю 3500 грн; телевізор марки "G1G", вартістю 5300 грн; холодильник марки "Samsung", вартістю 9000 грн; морозильну камеру марки " Atlant", вартістю 5000 грн; пральну машину марки "Zanussi", вартістю 4000 грн; газову колонку, вартістю 3000 грн.Після чого ОСОБА_6 з речами місце вчинення злочину покинув, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 40100 гривень.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.356 Кримінального кодексу України, як такі, що виразились у самоправстві, тобто у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином та якими заподіяно значної шкоди інтересам власника.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, але подав клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.356 Кримінального кодексу України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що з дня вчинення інкримінованого йому злочину минуло більше 2 років.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечила проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин в зв`язку із закінченням строків давності. На думку потерпілої, у суду немає підстав для закриття справи, оскільки ОСОБА_6 повинен відповісти за скоєне.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши думку учасників провадження та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами кримінального провадження, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.285 ч.1 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
За ст.44 Кримінального кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 Кримінального кодексу України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 Кримінального кодексу України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.
Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину невеликої, середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ст.356 Кримінального кодексу України, який згідно ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкцією ст.356 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України є закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Частиною 2 п.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України - "Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання".
Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, з часу вчинення інкримінованого йому злочину до кримінальної відповідальності не притягувався, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно ст.49 ч.1 п.1 Кримінального кодексу України не встановлено.
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченого від досудового розслідування або суду.
Порушення строків давності судом не встановлено.
З матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 вбачається, що злочин, передбачений за ст.356 Кримінального кодексу України вчинено у грудні 2015 року. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності подано 09 січня 2019 року, тобто після спливу двох років з дня вчинення злочину. Вказане свідчить про наявність підстав, передбачених ст.49 Кримінального кодексу України для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 Кримінального кодексу України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений заперечує проти цього (ч.8 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 Кримінального кодексу України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
У відповідності до ч.3 ст.288 Кримінального процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_6 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 Кримінального кодексу України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ст.356 Кримінального кодексу України.
У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, питання щодо яких суд має вирішувати.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.
Керуючись ст.49 Кримінального кодексу України, ст.ст.284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.356 Кримінального кодексу України на підставі ст.49 ч.1 п.1 Кримінального кодексу України, в зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000394 від 10 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 за ст.356 Кримінального кодексу України - закрити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - судом не обирався.
Судові витрати у даному провадженні відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1