АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/266/19 Справа № 707/1312/17 Категорія: ч. 2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців. Запобіжний захід ОСОБА_7 обрано у виді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду. Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання, а саме з 28.11.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , маючи умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, вступивши у попередню злочинну змову з невстановленою особою, вчинив ряд злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Так він, переслідуючи свою злочинну мету, разом з невстановленою особою розділили між собою дії, спрямовані на вчинення злочинів, згідно з якими невстановлена особа повинна була, представляючись близькими родичами, телефонувати людям похилого віку, та з метою отримання коштів вводити останніх в оману шляхом повідомлення неправдивої інформації про затримання їх близьких родичів за вчинення злочину і пропонувати надати грошові кошти за непритягнення цих близьких родичів до кримінальної відповідальності, або надання грошової допомоги начебто постраждалим особам. В свою чергу, ОСОБА_7 мав прибувати за місцем проживання введених в оману осіб та одержувати надані потерпілими грошові кошти, після чого передавати їх невстановленій особі, одержуючи за це винагороду.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 19.02.2017 близько 09 год. 30 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_11 та, представившись онуком останньої, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що останній потрапив в ДТП, й запропонувала ОСОБА_11 передати грошові кошти за уникнення її онуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_11 впевненість у обов`язковості передачі майна. Після цього ОСОБА_7 19.02.2017 близько 10 год. 00 хв., діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_11 , й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 2000 грн., та золотою каблучкою вагою 9 гр, вартістю 1000 грн. за 1 гр. золота, тобто загальною вартістю 9 000 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 11 000 грн., з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 02.03.2017 о 14 год. 00 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_12 , та, представившись її онуком, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що останній потрапив в ДТП й запропонувала ОСОБА_12 передати грошові кошти за уникнення її внуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_12 впевненість у обов`язковості передачі майна. Після цього ОСОБА_7 02.03.2017 близько 16 год. 30 хв. діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_12 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 1 000 доларів США, що згідно курсу валюти, встановленої НБУ станом на 02.03.2017 року, становить 27 180,63 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 03.03.2017 близько 14 год. 00 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_13 й, представившись онуком останньої, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що він потрапив в ДТП, та запропонувала ОСОБА_13 передати грошові кошти за уникнення її внуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_13 впевненість у обов`язковості передачі майна. ОСОБА_7 , 03.03.2017 близько 15 год.00 хв., діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_13 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 2 000 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 04.03.2017 близько 18 год. 00 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_14 та, представившись онуком останньої, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що він потрапив в ДТП, та запропонувала ОСОБА_14 передати грошові кошти за уникнення її онуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_14 впевненість в обов`язковості передачі майна. ОСОБА_7 , 04.03.2017 близько 19 год. 20 хв., діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_14 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 800 доларів США, що згідно курсу валюти, встановленої НБУ станом на 04.03.2017 року, становить 21 673 грн., й 6 000 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 27 673 гривень, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 13.03.2017 близько 13 год. 30 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_15 та, представившись товаришем онука останньої, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її онук потрапив в ДТП, й запропонувала ОСОБА_15 передати грошові кошти за уникнення її внуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_15 впевненість у обов`язковості передачі майна. ОСОБА_7 13.03.2017, близько 14 год. 30 хв., діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_15 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 8 000 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 заручився допомогою невстановленої особи, яка 13.03.2017 близько 18 год. 30 хв. зателефонувала потерпілому ОСОБА_16 та, представившись онуком останнього, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що його онук потрапив в ДТП, й запропонувала ОСОБА_16 передати грошові кошти за уникнення його внуком кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілого ОСОБА_16 впевненість у обов`язковості передачі майна. ОСОБА_7 , 13.03.2017 близько 19 год. 00 хв., діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_8 , отримав від уведеного в оману потерпілого ОСОБА_16 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 2 000 доларів США, що згідно курсу валюти, встановленої НБУ станом на 13.03.2017 року, становить 53 620,30 грн., завдавши потерпілому матеріального збитку, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном громадян, ОСОБА_7 , заручився допомогою невстановленої особи, яка 16.03.2017 близько 18 год. 00 хв. зателефонувала потерпілій ОСОБА_9 та, представившись племінником останньої, повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що він потрапив в ДТП, й запропонувала ОСОБА_9 передати грошові кошти за уникнення її племінником кримінальної відповідальності товаришу останнього, тим самим викликала у потерпілої ОСОБА_9 впевненість у обов`язковості передачі майна. ОСОБА_7 16.03.2017 року, близько 19 год. 00 хв., діючи повторно, умисно, протиправно, за попередньою змовою із невстановленою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_9 , отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_9 й тим самим заволодів грошовими коштами у сумі 27 000 грн., завдавши потерпілій матеріального збитку, з яких частину переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі, а частину залишив собі, витративши на власні потреби.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не заперечуючи обставин справи, просить пом`якшити покарання, призначене йому вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 28.11.2018 р., та постановити більш м`який вирок без позбавлення волі. Вказує, що має матір пенсійного віку, яка потребує стороннього догляду і допомоги. Також просить врахувати, що попередня його судимість погашена.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 28.11.2018 р. й ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним й призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочину, прокурор вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Обґрунтовуючи свій висновок про доцільність такого покарання, суд першої інстанції не врахував ступінь тяжкості та характер вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається не судимим, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, але ніде не працює, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, завдані злочином збитки не відшкодував. Окрім того, ОСОБА_7 вчинив ряд шахрайств відносно семи осіб похилого віку, що є підставою для застосування більш суворішого покарання. Свою злочинну діяльність припинив лише тоді, коли був викритий працівниками поліції. Також, згідно з даними досудової доповіді, ОСОБА_7 має високий рівень ризику скоєння повторних злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили відхилити апеляцію прокурора.

Прокурор в судовому засіданні не підтримав апеляційну скаргу місцевої прокуратури, просив залишити вирок без змін.

Потерпіла вказала, що їй потрібне повернення коштів, які у неї обманом забрав обвинувачений.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог в цілому дотримався.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування місцевим судом ступеню тяжкості та характеру вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається не судимим, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, але ніде не працює, завдані злочином збитки не відшкодував, вчинив ряд шахрайств відносно семи осіб похилого віку, колегія суддів вбачає необґрунтованими, оскільки згідно з оскаржуваним вироком суду ці обставини зазначені та враховані судом при призначенні покарання обвинуваченому, яке суд визнав достатнім для виправлення останнього. Тому колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Оцінюючи вимоги апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення визначеного йому судом першої інстанції покарання, колегія суддів також вважає ці доводи необґрунтованими, й апеляційну скаргу відхиляє з наступних міркувань.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характеру, враховує особу винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття обвинуваченого як обставини, що пом`якшують покарання.

На думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, а тому доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через суворість з огляду на викладене є необґрунтованими.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів пом`якшення покарання, а саме те, що обвинувачений має матір похилого віку, позитивну характеристику по місцю проживання, колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення йому більш м`якого покарання, не пов`язаного з реальним ув`язнення, чого власне він і бажає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк. Колегія суддів також погоджується з тим, що остаточне покарання у виді позбавленні волі саме на 1 рік і 6 місяців відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого, враховує обставини, які пом`якшують покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора.

Разом з тим, колегія суддів вбачає необхідним зарахувати обвинуваченому у строк покарання період його попереднього ув`язнення з моменту його взяття під варту за вироком місцевого суду до дати набрання цим вироком законної сила за ухвалою апеляційного суду, виходячи з принципу «день за два», оскільки злочини, які вчинив обвинувачений, мали місце до 20 червня 2017 року, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у рішенні від 29 серпня 2018 року.

Враховуючи це та керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 листопада 2018 року по 18 лютого 2019 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього увезення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження рахується з часу отримання ухвали суду.

Головуючий :

Судді :