Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 569/17034/18
провадження № 51-589ск19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.

Встановлені обставини
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області

від 21 вересня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді цього суду від 02 лютого

2018 року на транспортний засіб марки BMW 530D, кузов № НОМЕР_1 , в межах кримінального провадження № 0000010.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року на

підставі ч. 4 ст. 399 КПК прокурору повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року з мотивів того, що відповідно до ст. 309 цього Кодексу її подано на судове рішення,

яке не підлягає апеляційному оскарженню.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор зазначає про істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, через що просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що апеляційний суд, залишивши поза увагою визначений в Конституцій України принцип верховенства права, а також основну засаду судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, не врахував, що норми КПК не містять заборони щодо апеляційного оскарження ухвал слідчого судді про зняття арешту з майна. Крім того звертає увагу на те, що слідчий суддя ухвалив рішення, яке не передбачено КПК, оскільки вирішив питання про долю речового доказу у кримінальному провадженні, яке розслідується слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України. Тому, на думку прокурора, з урахуванням правових висновків наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к та постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, вказане рішення слідчого судді підлягалоапеляційному оскарженню.

Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 24 і ч. 3 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, зокрема, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Положеннями ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.
Можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон

не передбачає.
При цьому посилання прокурора на правові висновки, які містяться в постанові Великої палати Верховного Суду від 23 травня 2017 року у справі № 243/6674/17-к тапостанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, є безпідставним, оскільки в цих висновках йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які

не передбачені КПК, тоді як в даній справі слідчий суддя розглянув клопотання і ухвалив рішення відповідно до ст. 174 КПК.
Такий же висновок викладено в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в провадженні за касаційною скаргою прокурора № 51-598кмо19.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, а також те, що в апеляційному порядку оскаржувалася передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, яка за правилами цього Кодексу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки з касаційної скарги прокурора підстав для її задоволення не вбачається, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 листопада

2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3