Провадження № 1-кп/520/230/18
УХВАЛА

10.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0001813 від 18.07.2017р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Речули Республіки Молдови, громадянина України, молдаванина, працює екскаваторником в ТОВ «КаркасБуд», з середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, в силу ст.89 КК України вважається таким, не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. для зв`язку НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
За обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 17.07.2017 року біля 21.00 годин, знаходячись біля першої парадної будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, пов`язаних з конфліктом під час сімейної сварки з братом своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , керуючись мотивом помсти ОСОБА_5 за образливі висловлювання потерпілого в його бік, маючи за мету умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень, реалізуючи свої умисні дії, наявним у нього ножем наніс удар останньому в область грудної клітини, від чого ОСОБА_5 упав на землю. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні дії, наявним ножем наніс удари навідліг в область шиї та руки потерпілого, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження, а саме: різану рану грудної клітки зліва не проникаючу у плевральну порожнину, одну різану рану шиї і одну різану рану лівої кісті, а також колото-різане поранення грудної клітки справа проникаюче у плевральну порожнину, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення.
Під час судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення обвинуваченому судової амбулаторної психолого-психіатричної експертизи, оскільки під час кримінального провадження були встановлені обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , який не заперечує факту заподіяння потерпілому вказаних тілесних ушкоджень, суспільно небезпечне діяння вчинив з причин психологічного зриву та перебування у стані тимчасового розладу психіки, викликаного тривалим перебуванням під психотравмуючими діями, у т.ч. потерпілого, тобто був в неосудному або обмежено осудному стані.

Своє клопотання захисник мотивує психологічно натягнутими життєвими обставинами, що супроводжували ОСОБА_3 в останні півтора-два роки до події злочину, які мають істотне значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого.

На підставі показань свідків і обвинуваченого захисник вважає, що починаючи, приблизно, з середини 2015 року ОСОБА_5 почав всіляко втручатись в сімейні стосунки ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_8 , зневажливо відзиватись про нього в присутності дружини та інших родичів і знайомих, обзивати «дебілоїдом і ніщебродом», не здатним забезпечити достатні матеріальні потреби сестри і їх спільної дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (хоча він, ОСОБА_3 , постійно працював, регулярно отримував біля 6 тисяч гривень заробітної плати, яка значно перевищувала середній заробіток по м. Одесі). ОСОБА_5 систематично налаштовував ОСОБА_10 , яка легко піддавалась чужому впливу, проти нього, неодноразово в брутальній формі заявляв, що його сестра жити з ним ( ОСОБА_3 ) не буде, а з ким вона продовжить проживати буде вирішувати лише він сам. Він, ОСОБА_5 , періодично, без попередження або насильно, забирав дружину з дитиною в квартиру до своєї матері. В травні 2016 року ОСОБА_5 разом з матір`ю, його сестрою ОСОБА_11 та племінником ОСОБА_12 виїхали з попередньої квартири у невідомому напрямку, змінили номери засобів зв`язку, щоб ОСОБА_3 не знав, де вони. На протязі більше 1 року - з травня 2016 року, приблизно, по червень 2017 року він, ОСОБА_3 , постійно розшукував ОСОБА_10 і сина на вулицях міста і в соцмережах, сильно переживав розлуку з сім`єю, був засмучений неможливістю виховувати сина, жалкував, що через незрозумілу поведінку ОСОБА_13 його дитина позбавлена батьківських любові і піклування. Весь вказаний час він перебував у стресовому, пригніченому стані. Пізніше, приблизно в червні 2017 року ОСОБА_3 випадково зустрів дружину на проспекті Академіка Глушко в м. Одесі, дізнався від неї її нову адресу і номер телефону, вияснив, що та не проти відновити стосунки, але боїться гніву матері і свого брата. Він тричі, таємно від ОСОБА_5 та його матері, зустрічався з дружиною та сином на нейтральній території, вів з нею СМС-переписку. Його життя вперше за останній рік заграло райдужними фарбами, він отримав надію у відновленні сімейних відносин і шлюбу, який, як виявилось, по наполяганню ОСОБА_5 уже був розірваний без його відома. Однак в кінці червня 2017 року ОСОБА_5 випадково зустрів їх з дружиною і дитиною під час спільної прогулянки. Він в грубій формі заставив ОСОБА_10 іти додому, а йому в брутальній формі пригрозив, що «закопає», якщо ще раз побачить в цьому районі чи біля їх будинку. Подальші спроби переконати ОСОБА_5 в необхідності спокійного обговорення ситуації в родинному колі і про недопустимість позбавлення його, як батька, можливості виховання і утримання малолітнього сина, які здійснювались ним, його родичами та друзями, до позитивних наслідків не призвели. В день події злочину - 17.07.2017 року, коли він прийшов до під`їзду ОСОБА_13 в надії побачитись з дружиною та дитиною і випадково зустрів ОСОБА_5 , останній став в черговий раз образливо висловлюватися в його сторону, зневажливо ставлячись до нього, на прохання спокійно поговорити не реагував, повернувся спиною та йшов, роблячи від, що його, ОСОБА_3 , не існує. Коли він, ОСОБА_3 , спробував притримати за руку ОСОБА_5 , той ударив його кулаком в груди та в черговий раз висловився на його адресу непристойними і принизливими словами. Це і призвело до раптового емоційного зриву ОСОБА_3 , стало останньою краплею в його довготерпінні. Від люті, яка несподівано охопила його внаслідок пережитих протягом останнього часу стресів, постійних втручань ОСОБА_5 в стосунки в його сім`ї, систематичних принижень і створення «принципових» перешкод в праві на виховання та зустрічах з власною дитиною, він втратив контроль над своїми діями. Не пам`ятаючи себе, всю накопичену біль ОСОБА_3 вимістив в ударі перочинним ножем кудись в область тулуба ОСОБА_5 . Подальші події практично не пам`ятає, знає про них з отриманої від працівників поліції інформації, а коли отямився від крику когось з перехожих, відразу покинув потерпілого, що лежав на асфальті і кинувся втікати. Деякий час посидів на зупинці громадського транспорту, а коли з жахом для себе усвідомив що накоїв, відразу зателефонував в Таїровське відділення поліції м. Одеси, заявив про злочин і сам з`явився в поліцію для добровільної здачі правоохоронним органам.
Викладені захисником обставини підтверджуються показами обвинуваченого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та частково не заперечувались потерпілим ОСОБА_5 і свідком ОСОБА_19 , яких було допитано в судовому засіданні.
Захисник просив доручити проведення вказаної експертизи експертам Комунальної Установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» департаменту охорони здоров`я одеської обласної державної адміністрації, поставивши на вирішення експертів певні питання.

Прокурор не заперечував проти клопотання адвоката, вважаючи зайвими питання 4 і 6 зі списку питань захисника.

Представник потерпілого заперечив проти задоволення клопотання захисника, надавши письмові заперечення. Потерпілий підтримав свого представника.

Сторони додаткових питань на вирішення експертів не надали.

Суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність призначення у справі амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 з метою визначення його психічного та психологічного стану до вчинення кримінального правопорушення, під час його вчинення та після його вчинення.

Для вирішення цих питань необхідні наукові та інші спеціальні знання в галузі судової психіатрії та психології.

Згідно ст.509 КПК України прокурор зобов`язаний залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння, була в неосудному, або обмежено осудному стані, або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії, або керувати ними.

Згідно п.27 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи №2 від 07.02.2003 для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.

Під час досудового розслідування вказана експертиза не проводилася.

Отже, за наявності законних підстав для призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи, клопотання захисника підлягає задоволенню.

Разом з тим ряд питань, запропонованих захисником, слід виключити, оскільки вони стосуються питань права.

Керуючись ст.ст.369-372, 509 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити у справі амбулаторну судово психолого-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження якої доручити експертам КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1.Чи страждав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованих йому в вину діянь психічним розладом?
2.Чи був здатний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованих йому в вину діянь певною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними?
3.Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічно хворим в даний час?

4.Чи потребує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

Відповідно до ч.3 ст.102 КПК України, якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку.
Зобов`язати ОСОБА_3 прибути до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації за вказівкою судді або запрошенням лікарів для проведення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи в термін і строки за узгодженістю із лікарями.

У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження.

Ухвала є остаточною і оскарженню відповідно до ст.509 КПК України не підлягає.

Суддя ОСОБА_1