Справа № 547/47/19
провадження № 1-кс/527/103/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчого СВ Семенівського відділення поліції Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Паніванівка Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні семеро малолітніх дітей, раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ :
18 січня 2019 року слідчий СВ Семенівського відділення поліції Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням з начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2019 року, близько 20:00 години, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, розташованому по АДРЕСА_1 , після сварки із дружиною ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на задоволення своїх сексуальних потреб, будучи в стані алкогольного сп`яніння, зняв із себе весь одяг разом із спідньою білизною.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , застосувавши фізичну силу, стягнув із ліжка за ногу свою малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку в подальшому затягнув до вітальні житлового будинку, де вклав на розстелений диван поряд із собою та словесно погрожуючи вбивством, примусив маструбувати його оголений чоловічий статевий орган.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

17.01.2019 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0000017 за ознаками ч. 4 ст. 153 КК України.

У ході досудового розслідування, ОСОБА_6 17.01.2019 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальному правопорушенні визнав.

Обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_8 від 17.01.2019, яка підтвердила обставини вчинення даного кримінального правопорушення батьком відносно неї; показами свідка ОСОБА_9 від 17.01.2019, яка підтвердила обставини вчинення даного кримінального правопорушення її чоловіком відносно малолітньої доньки; показами свідка ОСОБА_10 від 17.01.2019, який підтвердив обставини вчинення даного кримінального правопорушення батьком відносно малолітньої сестри; показами підозрюваного ОСОБА_6 від 17.01.2019 який визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення відносно своєї малолітньої доньки, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 вбачається можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, а тому виникають обґрунтовані підстави вважати, що останній може продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, згідно постанов Семенівського районного суду Полтавської області від 27.04.2014 (справа №547/186/14-п) та 02.03.2016 (справа №547/85/16-п) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173 2 КУпАП (домашнє насильство), а також під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, застосовував фізичну силу, словесно погрожував вбивством, тому виникають обґрунтовані підстави, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом подальших погроз, застосування сили та іншого насильства з метою зміни ними своїх показів.

Згідно довідок Семенівської ЦРЛ від 17.01.2019 підозрюваний ОСОБА_6 може перебувати в умовах ізолятора тимчасового тримання та на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання, слідчий прохав обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України визнав повністю, прохав застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 зазначив, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вважав можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, прийшов до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 17.01.2019 розпочато кримінальне провадження №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

17.01.2019 о 03.30 год. слідчим СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 складено протокол в порядку ст. 208 КПК України про затримання ОСОБА_6 , як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 153 КК України.
Час фактичного затримання ОСОБА_6 03 год. 30 хв. 17 січня 2019 року.

17 січня 2019 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст.192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, вручені підозрюваному 17 січня 2019 року о 16 годині 50 хвилин.
Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 153 КК України, який є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, який є тяжким злочином; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійне місце проживання; має на утриманні семеро малолітніх дітей, четверо з яких навчаються та проживають в Градизькій школі інтернаті, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.
За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому суд не визначає ОСОБА_6 розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання. Як встановлено в судовому засіданні, фактично ОСОБА_6 був затриманий 17 січня 2019 року о 03.30 год.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Паніванівка Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Паніванівка Семенівського району Полтавської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання - з 3 години 30 хвилин 17 січня 2019 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується об 3 годині 30 хвилин 17 березня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1