1Справа № 335/9614/18 1-кс/335/9809/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000050 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майнав рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 22 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що Військовою прокуратурою Запорізького гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 22 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України протягом 2016-2017 років укладено низку договорів на закупівлю за бюджетні кошти товарно матеріальних цінностей у ТОВ «ТД РЕДСТАР» (ЄРДПОУ 40176784), крім того з виписки за особовим рахунком № НОМЕР_2 АТ «УкрСиббанк», який використовується ТОВ «ТД РЕДСТАР», за період з 13.01.2016 по 18.01.2018 роки, встановлено, що з рахунку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рахунок ТОВ «ТД РЕДСТАР» протягом вказаного періоду перераховано бюджетні кошти у розмірі 1 152 304 гр. Разом з цим вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «ТД РЕДСТАР» (ЄРДПОУ 40176784) визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.1 ст.205, оскільки судом встановлено, що останній фінансово господарської діяльність не вів та жодних документів бухгалтерської звітності не складав.

Також, у ході допиту ОСОБА_6 повідомив, що фінансово господарськими взаємовідносинами між ТОВ «ТД РЕДСТАР» та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України займалися ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ), а він за вказівкою ОСОБА_7 підписував документи та передавав їх ОСОБА_8 , який в свою чергу забезпечував організацію виконання підписаних договорів з військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Досудовим слідством встановлено, що зі сторони вказаної військової частини організацією переговорної процедури закупівлі займався заступник командира частини з тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

26 листопада 2018 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення документів фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України по взаємовідносинам з ТОВ «ТД РЕДСТАР» (), в тому числі: серверів, системних блоків персональних комп`ютерів, комп`ютерної техніки, принтерів, електронних інформаційних систем, мобільних терміналів систем зв`язку, оптичних та флеш-носіїв інформації, зовнішніх USB накопичувачів інформації, Wi-Fi роутерів, модемів, портативних комп`ютерів, магнітних носіїв.

12 грудня 2018 року, військовою прокуратурою Запорізького гарнізону було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було відшукано та вилучено:

-2 блокноти з чорновими записами чорного та коричневого кольору;

-Флеш носій SanDisk 3266 чорного кольору;

-2 картки ПриватБанку № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;

-Видаткові накладні та рахунок на оплату на 7 арк.;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 15 000 грн., номіналом по 200 грн. кожна, загалом 75 купюр з номерами: ЗБ431009, ЕА5496845, ТД1936962, СЕ9215302, УР5965874, СЗ2329035, ЕЗ2647311, УХ3763326, КЗ8911229, ХГ4005937, СВ4510177, ВФ6815417, СЛ6584265, КК1260816, ХС7155738, ЕШ8863946, УР2237863, ЄҐ4076649, ЗБ6809286, ПБ8241535, СК5644386, СК1148060, СМ4143346, УА1171552, ПВ8147055, ТҐ4513640, ПВ3665883, КЕ0358356, СА2979073, УХ3224103, ТД1973645, ЕИ8883035, АД7552372, ПД2735421, СМ1706843, ЕИ9497749, КМ5171880, ЗД0160052, ПЗ1782580, КБ9004814, УБ8919244, СМ5060869, УЗ8078399, УЕ8430675, СВ1111964, ЗБ1824290, ЄХ5786961, ЄЄ4526106, ТИ817372, УҐ0155926, УЙ1933934, ЕЕ4706594, УМ2385791, ТИ6546534, ЗГ0419471, ЄИ1815955, ЕФ5041417, КЗ7042666, ПВ0241067, ЕЯ6968963, КН1690481, СГ1509503, СЄ1041371, ЕД1712450, УБ3065224, КЄ7982518, ЗБ7093409, СЄ8863824, ЕЗ9498754, УС9704368, ЄД4474806, УГ5457140, УБ9465866, ЕВ9907796, УЛ4383819;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 6 000 грн., номіналом по 500 грн. кожна, загалом 13 купюр з номерами: УИ7309855, УҐ9897083, ЗФ0748746, ВФ1449096, УЖ1575197, ВИ2592437, ЛБ6478550, УЗ6717410, ВЕ9917773, ВИ7819141, ЛИ8090768, ЛЗ5753038, ВГ4292938;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 1 600 грн., номіналом по 200 грн. кожна, загалом 8 купюр з номерами: КД2356852, ПЕ5581868, ПВ9158403, УД5227469, УП4052452, ПВ1807755, ВУ3068188, УИ2047700;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 400 грн., номіналом по 50 грн. кожна, загалом 8 купюр з номерами: УВ3263016, ТЗ37796172, ТУ4708928, КЖ8554505, СМ1896271, ФД3414883, УБ5850859, СБ5996993;

-Купюра національної валюти номіналом 20 грн., з номером УВ3263016;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 20 грн., номіналом по 10 грн. кожна, загалом 2 купюри з номерами: ХБ6729748, ХС2510541;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 20 грн., номіналом по 5 грн. кожна, загалом 4 купюри з номерами: УД0721789, УИ3160154, УЕ7002525, УИ1082950;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 6 грн., номіналом по 2 грн. кожна, загалом 3 купюри з номерами: МЗ9946625, ВЯ3051842, ТА3370046;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 3 грн., номіналом по 1 грн. кожна, загалом 3 купюри з номерами: ПВ5183908, ТЄ6746708, МВ4622832;

-Грошові кошти іноземної валюти у сумі 20 долари США., номіналом по 10 доларів США кожна, загалом 2 купюри з номерами: IF00351003B, MK57447912B;

-Купюра іноземної валюти номіналом 5 доларів США з номером MK47630707C;

-Грошові кошти іноземної валюти у сумі 4 долари США., номіналом по 1 долару США кожна, загалом 4 купюри з номерами: B54972574C, F09504342N, B28560681J, F55670234C;

-Купюра національної валюти номіналом 500 грн., з номером УД3909757;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 16800 грн., номіналом по 200 грн. кожна, загалом 84 купюри з номерами: АЄ6720586, УВ7158227, УД5022093, УР1838077, ЗҐ6874504, УБ8246225, ТИ2810512, УГ1099139, ВЄ1828558, КД3665385, КЄ6676056, УИ2659939, УЄ3110953, ЄЩ3005749, ПЗ7155216, ВЖ5486378, СЗ3128320, УЕ5226151, УП9024786, ВИ9746809, НІ9399537, ЕВ9663465, ЗГ1082671, ПГ6237123, ТЖ8439301, ХЗ3907098, КІ1888505, УС6370565, КБ5670369, УЕ7276078, УЖ4571414, ТВ2373574, УЛ6012864, СГ3259448, ТЕ5716081, ПЕ7500656, СБ5944651, ПЗ2701806, ЕИ2420710, УГ6829006, УН3348859, УР3364645, СБ5484528, ЕД0465705, СВ4873084, ТЖ8682451, СК4792662, КА3830149, УЇ0619938, ЗЕ8323962, ЕИ0990625, СМ5425551, УФ7074651, КЕ0340536, АБ1386109, УЕ0358024, СМ8022888, ЕЖ2281252, КГ3080154, ПҐ3504997, ЕБ8129426, ЕВ6601782, ЕЗ4589386, УЕ9226854, УЕ8556804, ЕШ3194220, КМ2476258, СГ0396032, УҐ9435643, СЕ7572978, УБ1562591, КЕ7883407, АЕ3534728, УИ7684052, АД3206184, ЕЮ1820645, ХД5182078, ПА4100097, СІ2796771, ЕИ2146169, УЕ6885028, СЛ6833736, СЗ9936076, УХ6955022;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 3500 грн., номіналом по 100 грн. кожна, загалом 35 купюри з номерами: МЙ3351958, СП1781575, МЗ6023684, СП1458232, ГА2702943, МІ2194112, МД7169027, ЗХ1864922, МБ9016672, ВШ7390683, СЖ2475661, ГБ2934391, ЗИ1290526, СЕ9834107, ЗА9173869, КР5266669, СВ7353426, СБ0336236, АЕ8012214, ЕГ3897901, СЕ1049499, КЕ2965522, АЕ1585058, МБ6879738, ЕЩ1896376, МД3143803, ЕГ2183650, УШ1909227, СЕ8723965, УБ3334853, КМ3764469, УА7182966, УВ6008104, СГ8055278, ЗФ9207733;

-Купюра національної валюти номіналом 50 грн., з номером СИ9326827;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 40 грн., номіналом по 20 грн. кожна, загалом 2 купюри з номерами: ТГ2744549, ЮВ2919026;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 20 грн., номіналом по 10 грн. кожна, загалом 2 купюри з номерами: ЦГ0408844, ЮБ6494697;

-Грошові кошти національної валюти у сумі 25 грн., номіналом по 5 грн. кожна, загалом 5 купюр з номерами: УЕ3856496, ТД8422001, ГБ5385180, РЕ5509693, УЕ7333590;

-Купюра національної валюти номіналом 1 грн., з номером ТГ2300315.

З метою забезпечення збереження вилучених під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , вище перелічених речей та документів, які є об`єктом протиправних дій, будуть використані, як доказ факту привласнення майна шляхом зловживання,запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тобто мають значення речового доказу, прокурор просив накласти арешт на вказані речі та документи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказує, що вилучене майно, не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК, та не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, в рамках якого воно було вилучено. Звертає увагу на те, що з вилучених 2 карток ПриватБанку № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , одна є зарплатною карткою ОСОБА_9 , а друга є карткою дружини ОСОБА_9 , на яку нараховуються соціальні виплати останній. Також звертає увагу, що грошові кошти вилучені в дитячій кімнаті були подаровані доньці ОСОБА_9 ; грошові кошти вилучені в інших кімнатах є заощадженнями подружжя, відповідають доходам ОСОБА_9 , що підтверджується рухом грошових коштів за зарплатною карткою ОСОБА_9 . При цьому підкреслював, що вилучене під час обшуку майно не було в переліку майна зазначеного в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук. Вважає, що висновки органу досудового розслідування, про те, що вилучені грошові кошти та банківські картки є об`єктом протиправних дій є хибними, принаймні протилежне не доведено. Просить постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 .
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує його доводи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим органам досудового розслідування, не було дотримано зазначених вимог закону.
КПК України покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, повинен перевірити в повній мірі його на відповідність вимогам ст. 171 КПК України, правові підстави для накладення арешту, достатність відомостей, які вказують що майно відповідає критеріям ст. 98, ч. ст. 167 КПК України, наслідки арешту для інших осіб, розумність співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом встановлено, що вОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000050 від 22 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, військовою прокуратурою Запорізького гарнізону здійснюється процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

З матеріалів доданих до клопотання випливає, що 26.11.2018 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя була винесена ухвала про дозвіл на проведення обшуку в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_10 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , з метою відшукання і вилучення документів фінансово-господарських діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України по взаємовідносинам з ТОВ «ТД РЕДСТАР» (код ), в тому числі серверів, системних блоків персональних комп`ютерів, комп`ютерної техніки, принтерів, електронних інформаційних систем, мобільних терміналів систем зв`язку, оптичних та флеш-носіїв інформації, зовнішніх USB накопичувачів інформації, Wi-Fi роутерів, модемів, портативних комп`ютерів, магнітних носіїв.

12.12.2018 року під час проведення санкціонованого обшуку вищезазначеної квартири було виявлено та вилучено згідно протоколу обшуку наступне майно:

в коридорі: в шафі грошові кошти у розмірі 23000 грн., 569 грн. та 29 доларів США; в сумці Усатенка грошові кошти в сумі 20936 грн.; 2 блокноти з чорновими записами чорного та коричневого кольору; флеш носій SanDisk 3266 чорного кольору; 2 картки ПриватБанку № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; видаткові накладні та рахунок на оплату на 7 арк.;

в дитячій кімнаті: грошові кошти у сумі 3100 грн. та 1 долар США;

в спальній кімнаті: грошові кошти 1 долар США та мобільний телефон айфон 5 сіро-чорного кольору.

Зміст заявленого до слідчого судді клопотання засвідчує, що підставою для накладення арешту на майно орган досудового розслідування зазначив необхідність його збереження як речових доказів.
У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На переконання слідчого судді, прокурор звертаючись з клопотанням про арешт, вилучених 12.12.2018 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 грошових коштів та банківських карток не довів правової підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, не довів що вони є предметом протиправної діяльності ОСОБА_9 , а метою накладення арешту є, зокрема, збереження речового доказу.
Звертаючись з клопотанням про арешт майна прокурор, повинен був зібрати і надати слідчому судді відповідні докази про те, що грошові кошти та банківські картки, які були вилучені під час обшуку, з огляду на фабулу кримінального правопорушення, могли бути об`єктом протиправних дій, використані як предмети або засоби кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Разом з цим, матеріали клопотання про арешт зазначеного майна не містять відповідних доказів про те, що зазначене майно могло бути об`єктом протиправних дій, використано як предмети або засоби кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
В клопотанні лише зазначені вказані норми процесуального закону, однак не розкрито їх зміст, не вказано, яким саме критеріям відповідало вилучене майно, на чому базувалися такі висновки прокурора.
Так, прокурор у клопотанні та у судовому засіданні фактично лише припускав, що вказані грошові кошти та банківські картки є об`єктом протиправних дій.
Надані матеріали кримінального провадження переконливих відомостей щодо здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , як посадової особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, не містять.
Додані до клопотання матеріали не містять будь яких відомостей які б вказували на те, що вилучені в ході обшуку грошові кошти та банківські картки, мають будь яке відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Слідчий суддя звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину чи внесення відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1, 2 ч. 3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_9 працює у військовій частині НОМЕР_1 , де отримує заробітну плату та інші виплати, зокрема за період з 01.01.2018 року по 31.11.2018 року отримав дохід у розмірі 201191 грн. 26 коп.
Також, слідчий суддя враховує, що вилучені під час обшуку банківські картки є картками на які нараховуються заробітна плата та соціальні виплати, а тому відсутні підстави вважати, що вказані банківські картки є об`єктом протиправних дій.
Крім того, за результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_9 не має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що вилучене майно, зокрема грошові кошти та банківські картки, відповідають критеріям ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, існування правової підстави для арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів спростовуються.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ні в клопотанні, ні в судовому засіданні прокурор, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власників.
На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а саме: щодо вилучених під час обшуку грошових коштів та банківських карток.
Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту з метою збереження речових доказів на наступне майно, яке було вилучено 12.12.2018 року під час проведення обшуку, а саме на: 2 блокноти з чорновими записами чорного та коричневого кольору; флеш носій SanDisk чорного кольору; видаткові накладні та рахунок на оплату на 7 арк.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000050 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, а саме на: 2 блокноти з чорновими записами чорного та коричневого кольору; флеш носій SanDisk чорного кольору; видаткові накладні та рахунок на оплату на 7 арк.

В задоволені решти клопотання про арешт грошових коштів та двох банківських карток, вилучених під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 26.12.2018 року о 08-10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1