Справа № 645/6017/18
Провадження № 1-кп/645/332/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харковакримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності, непрацевлаштований, перебуваючи на свободі може здійснювати тиск на свідка, який на даний час не допитаний, що може унеможливити здійснення правосуддя.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував в зв`язку з його необґрунтованістю, просив змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 29 березня 2019 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого незаконно впливати на свідка, який на даний час не допитаний судом, а також враховує особливу тяжкість вчиненого злочину.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зникли. Виходячи з положень ст.ст. 178, 183, 194 КПК України, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, в зв`язку із чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 травня 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя