Справа № 646/6344/18
№ провадження 1-кс/646/329/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.19 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 07.09.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000971 від 27.08.2018 р.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.09.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим, посилаючись на те, що за його заявою від 12.04.2018 р. внесено відомості до ЄРДР щодо неправомірних дій з боку прокурора організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 365 КК України. Але в порушення вимог ст. 55 КПК України йому відмовлено у визнанні потерпілим.

ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Уповноважена особа прокуратури Харківської області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги та враховуючи строк перебування скарги на розгляді, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника прокуратури Харківської області з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, кримінальне провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що 04.09.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Харківської області з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000971.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.09.2018 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № № 0000971 від 27.08.2018 р.

Частинами 1 та 5 ст. 55 КК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши оскаржувану постанову про відмову у визнанні потерпілим від 27.08.2018 р. на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено загальне посилання на положення ст. 55 КПК України, а саме на відсутність даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 завдано шкоди, однак на підтвердження такого висновку не зазначено, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені для встановлення відсутності чи наявності завданої шкоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що доведення наявності або відсутності моральної, фізичної та матеріальної шкоди не є предметом розгляду цієї скарги. Крім того, заявник без статусу потерпілого не наділений правом збирання доказів, яке є у сторін кримінального провадження, як передбачено ч. 1 ст. 93 КПК України, відповідно до якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_3 в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про зобов`язання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області визнати заявника потерпілим, суд не знаходить підстав для їх задоволення у зв`язку з їх передчасністю, виходячи з наступного.

КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Саме з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 372 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 07.09.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000971 від 27.08.2018 р. задовольнити частково.

Скасувати постанову від 07.09.2018 р. старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № № 0000971 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

В іншій частині скарги у задоволенні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1