Справа № 635/8688/18
Провадження № 1-в/635/1000/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить зарахувати в строк його покарання строк попереднього ув`язнення з 04 червня 2016 року до 14 травня 2017 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також просить врахувати, що він перебував в СІЗО у період з 26 квітня 2018 року до 27 серпня 2018 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На час звернення до суду він відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Початок строку покарання 04 червня 2016 року; кінець строку покарання 04 червня 2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , оскільки ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2017 року засудженому вже зараховано строк його попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд заяви без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Чугинка Станично-Луганського району Луганської області, громадянин України, який має неповну середню освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 11 березня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 14 жовтня 2004 року за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 17 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 17 січня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку покарання 04 червня 2016 року. Кінець стоку покарання 23 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування - 20 червня 2017 року.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

Як вбачається зі змісту вироку Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року, зокрема ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вказаним вироком законної сили залишено без змін; ухвалено рахувати початок строку відбування покарання з дня взяття під варту, тобто з 04 червня 2016 року та зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року, вирок Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року залишено без змін.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року набрав законної сили 16 лютого 2017 року.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2017 року роз`яснено вирок Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року у відношенні засудженого ОСОБА_4 та зазначено, що останньому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання до набрання вироком Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року законної сили.

Крім того, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року ОСОБА_4 етаповано з ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» до Одеської установи виконання покарань № 21 УДПсСУ в Одеській області з метою подальшого етапування до Біляївського районного суду Одеської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 в строк відбування покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а саме: з 04 червня 2016 року до 16 лютого 2017 року, що становить 8 місяців 12 днів.

Враховуючи викладене, підстави для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від. 29 вересня 2016 року відсутні; також відсутні підстави для зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його перебування в СІЗО у період з 26 квітня 2018 року до 27 серпня 2018 року, оскільки відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» період ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є попереднім ув`язненням.

Таким чином, суд повністю відмовляє ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1