Провадження № 1-кп/712/300/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0007228 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого сторожем автогаражів ЧДК ЖПП «Житлосервіс», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 18.10.2018 року близько 10 години 30 хвилин, керуючи технічно справним мотоциклом ММВЗ Минск 3115 р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Смілянська зі сторони вул. Луценка в напрямку вул. Хоменка, навпроти будинку № 118 по вул. Смілянській у м. Черкаси, проявив неуважність та порушив вимоги:
-п. 18.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно до якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Під час руху, водій ОСОБА_5 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушуючи вищевказаний пункт правил безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не зупинившись перед пішохідним переходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину вул. Смілянська, зліва направо по напрямку руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_5 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1434 від 04.12.2018 року, отримала тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням відламків, який відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, крім того забійну рану тім`яної ділянки голови, садно правої вушної раковини, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/1017 від 14.12.2018 року, з порушенням водієм мотоцикла ММВЗ Минск 3115 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що 18.10.2018 року близько 10-30 год., керуючи мотоциклом Минск д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Смілянська зі сторони вул. Луценка в напрямку вул. Хоменка, навпроти будинку № 118 по вул. Смілянській у м. Черкаси, не зупинившись перед пішохідним переходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину вул. Смілянська, зліва направо по напрямку руху його мотоцикла. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду в повному обсязі, моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 заявлений цивільний позов визнав частково, його винність підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі.

- показами потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що 18.10.2018 року близько 10-30 год. вона переходила дорогу по пішохідному переході по вул. Смілянській навпроти будинку № 118 в м. Черкаси, в цей час водій мотоцикла Минск д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який рухався по вул. Смілянській зі сторони вул. Луценка в напрямку вул. Хоменка, не зупинившись перед пішохідним переходом, здійснив на неї наїзд. Заявлений цивільний позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити та призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу;

- даними висновку експерта № 02-01/1434 від 04.12.2018 року б/н, згідно якого у ОСОБА_4 , згідно наданих на судово-медичну експертизу медичних карт, мали місце ушкодження: закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням відламків, забійна рана тім`яної ділянки голови, садно правої внутрішньої раковини та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та легких тілесних ушкоджень;

- даними вимоги, згідно якої ОСОБА_5 раніше не судимий;

- даними характеристик з місця проживання та місця роботи, згідно яких ОСОБА_5 характеризується позитивно;

- даними довідок КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», згідно яких ОСОБА_5 на обліку не перебуває;

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілої та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 в сумі 57 330, 93 грн., з яких матеріальна шкода в сумі 7 330,93 грн. та моральна шкода в сумі 50 000,00 грн. підлягає до часткового задоволення, а саме: матеріальна шкода в сумі 7 330,93 грн. та моральна шкода в сумі 10 000,00 грн. виходячи з наступного.

Так, визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди судом враховується ступінь страждань та переживань потерпілої, а також те, що подія змінила ритм її життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступінь вини обвинуваченого, послідуючу бездіяльність в добровільному відшкодуванні спричинених потерпілій збитків, та враховуючи положення ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Процесуальні витрати за проведення по справі судової автотехнічної експертизи в сумі 1 144,00 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Держави.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирався.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 7 330,93 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі судової автотехнічної експертизи в сумі 1 144,00 грн.

Речові докази: мотоцикл ММВЗ Минск 3115 р.н. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити за належністю;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1