Справа № 1-кп/593/84/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2019 р. Бережанський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 21 лютого 2019 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 здійснив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. 21 лютого 2019 року, близько 11 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення десяти колод дерев породи «Дуб», які він знайшов у кінці січня 2019 року, коли перебував у кварталі 49 відділі 15 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», та їх подальшого перевезення до місця свого проживання з метою використання для власних потреб, зокрема, для опалення будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , 21 лютого 2019 року близько 12:00 години, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , зателефонував до свого знайомого ОСОБА_6 , жителя с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області та попросив допомогти привезти йому додому десять колод дерев породи «Дуб», із кварталу 49 відділу 15 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», повідомивши останньому неправдиву інформацію, що у нього є відповідний дозвіл на вивезення вказаної деревини. Не будучи обізнаним із умислом ОСОБА_3 , на крадіжку, ОСОБА_7 згодився допомогти.
В подальшому, цього ж дня близько 13 години, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на вантажному автомобілі марки ЗиЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 приїхали у квартал 49 відділ 15 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець, де ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вважають дії останнього законними, переслідуючи корисливу мету наживи, направлену на крадіжку чужого майна, умисно, таємно повантажив десять колод вітровально-буреломних дерев породи «Дуб», що відносяться до дров І групи, а саме: колода№1 довжиною 0,9 м, діаметром 25 см; колода№2 довжиною 1,10 м, діаметром 44 см; колода№3 довжиною 1,10 м, діаметром 46 см; колода№4 довжиною 1,07 м, діаметром 24 см; колода№5 довжиною 1,70 м, діаметром 36 см; колода№6 довжиною 7,10 м, діаметром 20 см; колода№7 довжиною 1,60 м, діаметром 44 см; колода№8 довжиною 2,60 м, діаметром 20 см; колода№9 довжиною 1,40 м, діаметром 34 см; колода№10 довжиною 1,50 м, діаметром 28 см, - загальним об`ємом 2,4 кубічних метри, вартістю 1455 гривень 50 копійок, що належать державі в особі державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» шляхом завантаження їх за допомогою ОСОБА_6 та вантажопідйомника на кузов вантажного автомобіля марки ЗиЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8
Намагаючись у вищезазначений спосіб таємно викрасти десять колод вітровально-буреломних дерев породи «Дуб», що відносяться до дров І групи, об`ємом 2,4 кубічних метри, вартістю 1455 гривень 50 копійок, з кварталу 49 відділу 15 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство», ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були виявлені на місці працівниками Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, які викрили злочинні дії ОСОБА_3 , у зв`язку з чим він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не закінчив вилучення майна та не отримав реальної можливості розпоряджатися цим майном.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

14 березня 2019 року в м. Бережани згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, шкода внаслідок вчинення якого завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, згідний на призначення покарання визначеного в угоді про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 в присутності захисника, міра покарання визначена у відповідності до ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивно характеризується.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між: прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , - і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.
Речові докази: дров`яну деревину породи «Дуб» в кількості десяти колод, а саме: колоду №1 довжиною 0,9 м, діаметром 25 см; колоду №2 довжиною 1,10 м, діаметром 44 см; колоду №3 довжиною 1,10 м, діаметром 46 см; колоду №4 довжиною 1,07 м, діаметром 24 см; колоду №5 довжиною 1,70 м, діаметром 36 см; колоду №6 довжиною 7,10 м, діаметром 20 см; колоду №7 довжиною 1,60 м, діаметром 44 см; колоду №8 довжиною 2,60 м, діаметром 20 см; колоду №9 довжиною 1,40 м, діаметром 34 см; колоду №10 довжиною 1,50 м, діаметром 28 см, які знаходяться на зберіганні в Бережанському ВП ГУНП в Тернопільській області повернути державі в особі державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство».

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 52, 100, 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 14 березня 2019 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази: дров`яну деревину породи «Дуб» в кількості десяти колод, а саме: колоду №1 довжиною 0,9 м, діаметром 25 см; колоду №2 довжиною 1,10 м, діаметром 44 см; колоду №3 довжиною 1,10 м, діаметром 46 см; колоду №4 довжиною 1,07 м, діаметром 24 см; колоду №5 довжиною 1,70 м, діаметром 36 см; колоду №6 довжиною 7,10 м, діаметром 20 см; колоду №7 довжиною 1,60 м, діаметром 44 см; колоду №8 довжиною 2,60 м, діаметром 20 см; колоду №9 довжиною 1,40 м, діаметром 34 см; колоду №10 довжиною 1,50 м, діаметром 28 см, які знаходяться на зберіганні в Бережанському ВП ГУНП в Тернопільській області повернути державі в особі державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство».

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь держави: 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні 00 коп. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи /висновок № 6.1-226/19 від 27.02.2019 року/.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.
На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити засудженому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: