Справа № 333/5394/17
Провадження № 1-кп/333/97/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002959 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степного Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2017 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на спричинення тілесного ушкодження та завдання фізичного болю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 в ході раптово виниклого словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 та наніс останній один удар своєю ногою в область правої ноги потерпілої, від чого вона впала.

Після чого, не зупинивши свої протиправні дії ОСОБА_4 продовжив наносити удари ногами по тулубу, кінцівками по голові ОСОБА_6 , спричинивши при цьому останній згідно висновку експерта від 21.08.2017 р. № 1866 закритий перелом внутрішньої і зовнішньої кісточок правого гомілково-ступеневого суглобу зі зміщенням і підвивихом стопи наперед та пошкодженням дистального між гомілкового синдесмозу; масивні синці правої гомілки; струс головного мозку, припухлість м`яких тканин правої скроневої області; синці в навколо пупковій області живота, на правому стегні, садна на правому передпліччі, які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Згідно висновку експерта від 21.08.2017 р. № 1868-д виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились не менш ніж семи травматичних дій.

Також, враховуючи висновок експерта від 21.08.2017 р. № 1867-д утворення всіх ушкоджень, завданих ОСОБА_6 при одноразовому падінні представляється малоймовірним.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні вину визнав частково, пояснив наступне. 15.07.2017 р. відпочивав на весіллі у друга та вийшов до кіоску купити сигарети. Коли обвинувачений відходив від кіоску двоє молодих хлопців попросили у нього сигарети, з якими у нього розпочався конфлікт. Згодом підбігла потерпіла, яка почала кидатись на обвинуваченого. ОСОБА_4 відштовхнув її від себе, внаслідок чого потерпіла впала та підвернула ногу. При цьому, як вказував обвинувачений, жодних тілесних ушкоджень останній потерпілій не наносив.

Допитана в ході розгляду справи потерпіла ОСОБА_6 показала, що 15.07.2017 р. йшла з роботи до додому, зупинившись біля кіоску в 20 метрах від її дому, побачила сусіда ОСОБА_8 , який попросив потерпілу приглянути за його пакетом. Через деякий час ОСОБА_8 пройшов повз потерпілої. На запит потерпілої: «Ти куди?», невідомий їй чоловік, який йшов за ОСОБА_8 почав кричати, нецензурно лаятись в бік потерпілої та інших осіб, що були біля кіоску. На зауваження потерпілої, цей невідомий чоловік, яким згодом як виявилось є ОСОБА_4 , вдарив потерпілу по обличчю своєю долонею. Потерпіла відштовхнула обвинуваченого та побігла в направленні до свого дому, де її наздогнав обвинувачений, розвернув до себе та вдарив її одночасно рукою і ногою. В цей момент вона відчула біль у нозі та в обличчі, внаслідок чого потерпіла впала і втратила свідомість. При цьому, відчувала, що ОСОБА_4 продовжує наносити їй удари в область живота та стегна. Згодом, коли ОСОБА_6 прийшла до тями, то побачила, що лежить на землі, а навколо неї багато людей та відбувається бійка. Люди, що були навколо відтягнули обвинуваченого від ОСОБА_6 , викликали поліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_9 при допиті повідомила суд, що бачила як в липні 2017 р. у вечорі по АДРЕСА_2 біля кіоску, де остання працює, почула якийсь шум та крики. Вийшовши з кіоску, свідок ОСОБА_9 побачила, як ОСОБА_4 ображає потерпілу нецензурною лайкою та згодом відштовхнув потерпілу по обличу. Потім обвинувачений повернувся до кіоску. Потерпіла в цей час пішла в напрямок до свого дому та почала комусь телефонувати. ОСОБА_4 прослідував за потерпілою. Далі, свідок побачила, як ОСОБА_4 наздогнав потерпілу та вдарив останню лівою рукою в область голови і одночасно наніс удар коліном в область живота. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 , потерпіла впала на землю. Також, свідок зазначила, що коли потерпіла лежала обвинувачений бив її ногами, як мінімум три рази. Згодом підійшли люди, які відтягнули обвинуваченого від потерпілої. Потерпіла почала скаржитись, що у неї болить нога. Також, свідок пояснила, що потерпіла внаслідок ударів обвинуваченого впала на асфальтне покриття, жодних ям в тій місцевості не було.

Свідок ОСОБА_10 в ході допиту показала, що у вечорі в липні 2017 р. перебувала із потерпілою біля кіоску по вул. Радіо, 24. До них підійшов обвинувачений, який був у нетверезому стані та почав нецензурно лаятись. На зауваження потерпілої ОСОБА_4 вдарив рукою ОСОБА_6 по обличу. Далі, свідок пішла додому, а потерпіла направилась в сторону свого дому. Повернувшись на вулицю, свідок ОСОБА_10 побачила, як потерпіла ОСОБА_6 вже лежала на підлозі.

Допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_11 надав суду показання, за змістом яких у вечорі влітку 2017 р. перебував в кафе на весіллі у знайомих. Вийшовши на вулицю, свідок ОСОБА_11 побачив лише як потерпіла ОСОБА_6 вже сиділа на дорозі. Самої події, як ОСОБА_4 вдарив потерпілу ОСОБА_6 свідок ОСОБА_11 не бачив.

Свідок ОСОБА_12 при допиті повідомив суд, що влітку 2017 р. перебуваючи біля кіоску бачив, як потерпіла ОСОБА_6 лежала на дорозі, а обвинувачений ОСОБА_4 бив її ногами в область ніг потерпілої.

Від допиту свідка ОСОБА_13 , що зазначений в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, прокурор відмовився. Сторона захисту та потерпіла не заперечили проти такої відмови прокурора. З огляду на викладене, свідок ОСОБА_13 не допитувався судом в ході розгляду цієї справи.

Окрім показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами, а саме:

- висновком експерта від 24.07.2017 р. № 1866, складеного на підставі постанови слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 24.07.2017 р., за змістом якого у гр. ОСОБА_6 виявлено закритий перелом внутрішньої і зовнішньої кісточок правого гомілкового-ступневого суглобу зі зміщенням і підвивихом стопи наперед та пошкодженням дистального міжгомілкового синдесмозу; масивні синці правої гомілки у гр. ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день (п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.). Струс головного мозку, припухлість м`яких тканин правої скроневої області у гр. ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.). Синці в навколо пупковій області живота, на правому стегні, садна на правому передпліччі у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.). Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному освідуваною.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2017 р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 у присутності двох понятих серед пред`явлених для впізнання осіб за фотознімками впізнала особу під номером 2, якою згідно з протоколом є ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_13 у присутності двох понятих серед пред`явлених для впізнання осіб за фотознімками впізнав особу під номером 3, якою згідно з протоколом є ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих серед пред`явлених для впізнання осіб за фотознімками впізнала особу під номером 1, якою згідно з протоколом є ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_14 у присутності двох понятих серед пред`явлених для впізнання осіб за фотознімками впізнала особу під номером 3, якою згідно з протоколом є ОСОБА_4 ;

- висновком експерта від 24.07.2017 р. № 1868-д, складеним на підставі постанови слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про призначення додаткової судової-медичної експертизи від 24.07.2017 р., за змістом якого виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_6 утворились не менш ніж від 7-ми травматичних дій. Взаєморозташування потерпілої і нападаючого в момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для нанесення удару.

- висновком експерта від 24.07.2017 р. № 1867-д, складеним на підставі постанови слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про призначення додаткової судової-медичної експертизи від 24.07.2017 р., відповідно до якого утворення всіх пошкоджень, завданих гр. ОСОБА_6 при одноразовому падінні представляється малоймовірним.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_4 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховується, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав частково, матеріальну шкоду відшкодував частково, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позицію потерпілої щодо призначення покарання, суд дійшов висновку, що для попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 16 518,28 грн. та моральної шкоди в сумі 120 000 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач ( ОСОБА_6 ) додала до матеріалів справи копії медичних документів, фіскальних чеків, квитанцій про сплату коштів та рахунків-фактур.

ОСОБА_4 в ході розгляду справи визнав заявлену до стягнення суму майнової шкоди в розмірі 16 518,28 грн. Також, обвинувачений зазначив, що сплатив позивачу ( ОСОБА_6 ) суму коштів в розмірі 10 500 грн. в якості майнової шкоди. Даний факт не заперечувався позивачем ( ОСОБА_6 ).

За таких обставин, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим майнової шкоди потерпілій в сумі 10 500 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог в цій частині, а саме в сумі 6 018,28 грн. У задоволенні іншої частини вимог про стягнення майнової шкоди судом відмовляється.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого, судом враховано характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, тривалість часу на відновлення здоров`я, порушення звичайного укладу життя у зв`язку із необхідністю проведеного лікування, психологічні хвилювання та тривоги потерпілої.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 50000 грн. У задоволенні іншої частини вимог про стягнення моральної шкоди відхиляється через недоведеність.

Судові витрати відсутні та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 16 518,28 грн. та моральної шкоди в сумі 120 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 6 018 (шість тисяч вісімнадцять) грн. 28 коп. майнової шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1