Провадження № 1-кп/734/111/19 Справа № 734/1475/19
В И Р О К

іменем України

07 травня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 08 червня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , оператора зенітного самохідно артилерійського взводу зенітної самохідно артилерійської батареї зенітного самохідно артилерійського дивізіону, солдата, 29 вересня 2017 року призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично, до моменту затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

23 квітня 2019 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 08 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

19 квітня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), ст.ст. 1-3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV, 22.05.2018 без поважних причин та відповідного дозволу командування самовільно залишив розташування вище зазначеної військової частини в умовах особливого періоду та перебував поза її межами до 09.04.2019. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин в умовах особливого періоду.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони із застосуванням ст. 69 КК України погодили покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , обраний згідно з ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області 10 квітня 2019 року у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

Затвердити угоду, укладену 19 квітня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 08 червня 2018 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 відраховувати з часу його фактичного затримання, тобто із 13.00 години 09 квітня 2019 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1