Справа № 202/3818/18
Провадження № 1-кс/0202/6463/2018
УХВАЛА
Іменем України

22 жовтня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000650, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000650.
В обґрунтування даного клопотання заявник вказує, що впровадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000650 від 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 27.06.2018 року на перехресті проспекту Мануйлівського та вулиці Обухівської міста Дніпра сталося зіткнення мотоциклу «КТМ 690SM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Mercedes-Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його, заявника у справі, керуванням. В результаті ДТП водієві мотоцикла ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження. Цього ж дня, тобто 27.06.2018 року, належний йому на праві власності автомобіль «Mercedes- Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час проведення огляду місця ДТП було вилучено слідчим та поміщено на оплачуваний штрафний майданчик. 04.07.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська на належний йому автомобіль було накладено арешт з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Заявник вважає, що потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження станом на теперішній час відпала, з огляду на наступне. Заявник вказує, що він офіційно працює водієм-кур`єром в ТОВ «Нова Пошта», одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом підгрупи «А» (самостійно не пересувається). Дружина не працює, оскільки доглядає за сина-інваліда. Арештований автомобіль є єдиним джерелом його заробітку та існування його родини, оскільки саме на ньому він виконує перевезення вантажів. Під час проведення слідчих дій, в тому числі призначених судових експертиз, органом досудового розслідування були зафіксовані та вилучені всі необхідні речові докази з транспортного засобу. Станом на сьогодні ні йому, ні якій-небудь іншій особі по даному кримінальному провадженню про підозру не повідомлено та він перебуває в процесуальному статусі свідка. Значний час проведення кримінального провадження, під час якого у зв`язку з відсутністю в користуванні автомобіля, він фактично позбавлений джерела для існування. На даний час необхідність в накладенні арешту ТЗ відпала та автомобіль може бути переданий на відповідальне зберігання йому, як володільцю майна. При цьому, розуміючи, що даний автомобіль в подальшому може бути предметом забезпечення можливого цивільного позову, на даному етапі провадження він не ініціює питання повного скасування арешту майна та зобов`язується надати автомобіль на першу вимогу слідчого, прокурора чи суду.
Тому заявник просив частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2018року на вилучений 27.06.2018 року під час проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий передати йому для подальшого відповідального зберігання з правом користування, заборонивши його перетворення та відчуження.
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлене клопотання та наполягали на його задоволенні.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки вказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні та на теперішній час не проведені всі необхідні експертизи, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження № 0000650 від 27.06.2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000650 від 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 від 27.06.2018 року, вилучений 27.06.2018 року в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , вилучений 27.06.2018 року під час проведення огляду місця ДТП.
Ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2018 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 про призначення транспортно-трасологічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження «щодо особливих вказівок в ухвалі слідчого судді про арешт майна» слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.
З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час минула потреба, оскільки вказаний автомобіль марки «Mercedes-Benz 311», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом, а призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні ще не проведені, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту подано передчасно.
За встановлених обставин, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000650, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000650, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 27.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1