Номер провадження: 11-сс/813/176/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу директора ПСП «Альбіна» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001553 від 19.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції. Зазначеною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року клопотання слідчого СВ Портофранківськонго ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні № 0001553 від 19.06.2018 року було задоволено, накладено арешт на вилучене майно під час проведення обшуків за наступними адресами: Одеська область, Ширяєвський район, с. Григорівка, вул. Сташека, 28, за місцем мешкання директора ПСП «Альбіна» ОСОБА_8 , та за адресою: Одеська область, смт. Ширяєво, вул. Виноградна, 36, за місцем проживання головного бухгалтера ПСП «Альбіна» ОСОБА_9 . В клопотанні слідчого зазначено, що ПСП «Альбіна» незаконно обробляє земельні ділянки державної власності орієнтованою площею близько 284,68 га території Олександрівської сільської ради (за межами населених пунктів) та площею близько 209, 3795 га., які знаходяться на території Чогодарівської сільської ради (за межами населених пунктів). Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру в Ширяївському районі Одеської області земельні ділянки, які знаходяться на території Чогодарівської сільської ради загальною площею близько 209,3795 га, з яких близько 82,5 га за формою власності є землями колективної власності, правовий статус яких не визначено та 126, 8795 га, є землями державної форми власності, категорія яких землі сільськогосподарського призначення, були самовільно зайняті та використані для посіву та збору врожаю сільськогосподарських культур ПСП «Альбіна», та земельні ділянки, які знаходяться на території Олександрівської сільської ради, загальною площею близько 284,68 га, є землями державної форми власності, категорія яких землі сільськогосподарського призначення, були самовільно зайняті та використані для посіву та збору врожаю сільськогосподарських культур ПСП «Альбіна».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала. В апеляційній скарзі директор ПСП «Альбіна» ОСОБА_8 стверджує, що оскаржувана ухвала винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та посилається на такі обставини:
- в ухвалі помилково зазначена особа ОСОБА_10 , що не є директором підприємства, в той час, як колишній директор підприємства ОСОБА_11 неодноразово звертався до Органів місцевого самоврядування про надання дозволу на обробку земель на території Олександрівської та Чогодарівської сільських рад, та 27.07.2016 року комісія з питань виявлення додаткових джерел наповнення бюджетів № 5 прийняла рішення про встановлення плати за користування земельними ділянками, тож факт сплати до бюджету за оренду земель Олександрівської сільської ради грошових коштів в розмірі 1 520 461 грн., 58 коп., за оренду земель Чогодарівської сільської ради 824 107 грн. 66 коп., а всього за оренду землі було сплачено 2 344 568 грн. 55 коп., взагалі не був досліджений;
- ні судом в ухвалі, ні слідчим в клопотанні не було зазначено, що постановами апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018 року були скасовані ухвали Київського райсуду від 21.06.2018 року про відкриття, призначення підготовчого судового засідання та вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 , та ухвала Київського райсуду від 16.07.2018 року про забезпечення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, вжиття заходів забезпечення позову;
- слідство не встановило конкретний період коли діяла заборона на відчуження врожаю, ПСП «Альбіна» під час дії ухвали про заборону відчуження врожаю реалізовувала зерно з ділянок, що не були вказані в ухвалі Київського райсуду від 16.07.2018 року;
- в клопотанні не доведена необхідність арешту, наявність ризиків в разі не накладення арешту, відсутня обґрунтована підозра, не вивчено питання щодо збитків, ні судом, ні слідчим не вивчено питання щодо відчуження врожаю, не проведено належне розслідування, не встановлено період, коли діяла заборона на відчуження, не враховано, що рішення, яке начебто не виконувалось ПСП «Альбіна» в особі директора взагалі було скасоване за один місяць до винесення суддею ОСОБА_1 ухвали про проведення обшуку, тощо;
- була порушена територіальна підслідність, а також судом порушені процесуальні строки, передбачені КПК України, враховуючи, що питання щодо арешту документів підприємства вирішувалося на протязі 360 годин.
За таких обставин апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити в повному обсязі.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні адвокат в повній мірі підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що згідно листа ДФС в Одеській області від 06.02.2019 року та даних в матеріалах кримінального провадження з 2012 року підприємство орендує 230+44 га. землі Олександрівської сільської ради, додається акт прийому-передачі, з 2013 по 2019 рік сплачується орендна плата за користування земельними ділянками, є рішення сесії Олександрівської сільської ради про надання землі в 2015-2016 р.р. в оренду і встановлення орендної плати, з ухвали не вбачається, яке кримінальне провадження розглядається, однак слідчий суддя не дослідив обставини передачі 280 га. землі Чогодарівській сільській раді, у зв`язку з чим адвокат вважає, що ухвала підлягає скасуванню.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та наголосив на тому, що призначена економічна експертиза щодо своєчасної та повної плати за оренду землі, у підприємства немає державних актів на землю, на теперішній час діє постанова прокуратури Одеської області про визначення підслідності, але цієї постанови в матеріалах клопотання немає. За таких обставин прокурор просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга директора ПСП «Альбіна» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ст. 170 ч. ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1 ) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до частини 3 статті 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє відповідну ухвалу.
Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів, вбачає, що при складанні клопотання про арешт майна не були виконані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя, вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, не виконав вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України та не повернув клопотання прокурору для усунення недоліків, ухваливши, таким чином ухвалу, яка, в свою чергу, також не відповідає вимогам закону.
Зокрема, як встановлено у судовому засіданні апеляційного суду, відсутні докази визначення підслідності за Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, а слідчий суддя не зазначив підстав, з яких він прийняв таке клопотання до свого розгляду. Крім того, арешт було накладено на невизначене майно, не були долучені до матеріалів кримінального провадження докази самовільного захоплення земельних ділянок ПСП «Альбіна», з урахуванням того, що документи, які б свідчили про законність користування земельними ділянками ПСП «Альбіна» були передані слідчому.
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, не виконав вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України та не повернув клопотання прокурору для усунення недоліків, ухваливши, таким чином ухвалу, яка, в свою чергу, також не відповідає вимогам закону.
За вказаних умов, приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що зазначені обставини потребують додаткової перевірки в рамках кримінального провадження, апеляційний суд на даний момент позбавлений можливості прийняття рішення про накладення арешту на майно.
Крім того, апеляційний суд з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вважає, що такий підхід органу досудового розслідування щодо ініціювання питання про накладення арешту на майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини.
Таким чином, враховуючи недотримання слідчим вимог ст.171 КПК України, слідчий суддя районного суду повинен був керуватися вимогами ч. 3 ст.172 КПК України та мусив повернути прокурору клопотання для усунення недоліків.
Разом з тим, не звернувши уваги на недоліки клопотання слідчого, слідчий суддя прийняв до провадження, розглянув клопотання та постановив оскаржуване рішення, яке суперечить положенням ст.ст. 2, 7, 170, 173 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, яка в свою чергу не була усунута слідчим суддею районного суду в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України, та приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження на даний перебуває на стадії досудового розслідування, що дає можливість усунути недоліки клопотання та повторно звернутися до слідчого судді районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення вказаного клопотання слідчого про арешт майна прокурору для усунення зазначених недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України, протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали Одеського апеляційного суду.
Керуючись ст.ст. 160, 163, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА: Апеляційну скаргу директора ПСП «Альбіна» ОСОБА_8 частково задовольнити, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001553 від 19.06.2018 року - скасувати, постановити нову увалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду, протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4