Справа № 461/1938/19
Провадження № 1-кс/461/2373/19
У Х В А Л А
19.03.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Галицького відділу поліції Головного управління поліції ОСОБА_4 у Львівській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працював без офіційного оформлення, раніше судимий - 11 липня 2017 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 02 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 02 роки, -

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001255 від 17 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення. Злочин вчинений під час іспитового строку за вчинення іншого майнового злочину. Також, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини та перекладення вини на інших осіб може здійснювати моральний тиск на свідків, потерпілого, впливати на фальсифікацію їх показань. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду справи проти задоволення клопотання слідчого заперечили. Зазначили, що підозра є необґрунтованою, докази про існування ризиків відсутні. Стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку. Захисник звернув увагу суду на те, що під час затримання ОСОБА_5 у нього було вилучено грошові кошти у сумі, що перевищувала викрадені у потерпілого. Відтак, це свідчить на думку захисту про належність коштів ОСОБА_5 як особистого майна. Повідомив про хронічне захворювання підозрюваного, яке виключає можливість його утримання в умовах слідчого ізолятора.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, суд вважає що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, зокрема: дані заяви про вчинене кримінальне правопорушення, дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 від 17 березня 2019 року, огляду місця події від 17 березня 2019 року, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 березня 2019 року. Таким чином спростовується позиція сторони захисту що, вилучені у підозрюваного кошти є його особистою власністю, і він не має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2017 року.
Крім того, суд погоджується, що суворість можливого покарання може спонукати ОСОБА_5 до ухилення його від досудового розслідування та суду.
Судом не виключається існування ризику впливу підозрюваного на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні з метою уникнення ним відповідальності за вчинене.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо існування міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 , оскільки відомості про його роботу, перебування у шлюбі без державної реєстрації отримані лише з його слів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя вважає можливим в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України визначити заставу підозрюваному у розмірі, достатньому для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком 60 днів з моменту затримання, тобто до 15 травня 2019 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.
Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :
1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;
2) не відлучатися з міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) утримуватись від спілкування із свідками та потерпілим у справі;
5) здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон.
Зазначені обов`язки дійсні протягом двох місяців з дня застосування.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у випадку невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1