У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8101/18

№ 1-кс/183/1965/18

27 грудня 2018 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

- 22.07.2002 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, 69, ч. 2 ст.186, 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 09.07.2003 із ЖовтоводськоїВК №26 умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 19 днів;

- 21.02.2007 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 70, ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 16.04.2008 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 7 місяців за вироком Новомоскоського міськрайонного суду від 21.02.2007, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 22.07.2010 з СинельниковськоїВК № 94, умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 8 днів;

- 12.07.2011 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Новомоскоського міськрайонного суду від 18.07.2008, до відбуття 2 роки позбавлення волі, звільнений 24.10.2012 з П`ятихатськоїВК № 122, умовно-достроково, невідбутий строк 4 роки 7 днів;

- 24.12.2013 р. Амур Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 18.09.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком суду Амур Нижньодніпровського району м. Дніпро від 24.12.2013 на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 31.03.2016 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 рік 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайнного суду від 18.09.2014, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі;

- 15.06.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано невідбутий строк 7 місяців за вироком Новомосковського міськрайнного суду від 31.03.2016, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 16.07.2018 року з Дніпропетровської ВК № 89 умовно достроково, невідбутий строк 25 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він03 листопада 2018 р. о 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на стільці за столом закриту жіночу сумку, яка належить ОСОБА_5 та в цей час він вирішив таємно викрасти майно, яке може знаходитись у вказаній сумці. Підійшовши до столу ОСОБА_4 відчинив сумку та дістав жіночий гаманець, який належить ОСОБА_5 сховав його за пояс брюк та направився до виходу з магазину, де в цей час ОСОБА_4 побачив у дверях ОСОБА_5 , яка помітила факт викрадення її майна. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, а саме гаманцю, що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 03 листопада 2018 р. о 11 год. 50 хв.усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків діючи відкрито вибіг з викраденим майном із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому ігноруючи вигуки ОСОБА_5 зупинитися та повернути її майно, доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), побіг до скверу розташованого на пл. Перемоги м. Новомосковська Дніпропетровської області, таким чином вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення грабіжу до кінця, але був зупинений перехожими та не закінчив злочин з причин, які не залежать від його волі.

ОСОБА_4 08 листопада 2018 р., приблизно о 14 год. 54 хв., знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованому за адресою АДРЕСА_3 , де побачив, що двері до підсобного приміщення магазину незамкнені та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, яке може знаходитись у вказаному приміщенні. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 08 листопада 2018 року приблизно о 14 год. 56 хв., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованому за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу проник до підсобного приміщення вказаного магазину, де побачив жіночу сумку, яка належить ОСОБА_6 , звідки ОСОБА_4 таємно викрав жіночий гаманець марки «NeriKarra», з крокодилової шкіри, світло-коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень та сховав його за пояс брюк. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

19 листопада 2018 р., приблизно о 17 год. 15 хв., знаходився поблизу будинку № 29 по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив примотаний до стовпа, металевим ціпком, велосипед марки «Formula», сірого кольору, що належить ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеду. Після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, відмотав металевий ціпок від велосипеду марки «Formula», сірого кольору та таємно викрав його. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 клопотання мотивувалатим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбаченийп. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів. Також просить врахувати, що до Новомосковського міськрайонного суду направлено два кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що не хоче, щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою, вважає за можливе обрати йому запобіжний захід домашній арешт, так як буде самостійно з`являтися до слідчого.

Захисник ОСОБА_8 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, буде своєчасно з`являтися до слідчого, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт.
Прокурор ОСОБА_9 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбаченийп.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 вчиняє кримінальні правопорушення, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

22 грудня 2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення передбаченихч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України як закінчений замах на викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, 16 липня 2018 р. звільнений з місць позбавлення волі, однак незважаючи на це, останній на шлях виправлення не стає, про що свідчить те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним ряду кримінальних правопорушень проти власності, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості та до категорії тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на стійку кримінальну направленість його поведінки, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальні правопорушення.

ідповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення,при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про те, що він буде своєчасно з`являтися до слідчого, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органів досудового розслідування.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого менш тяжкого запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши строком до 27 лютого 2019 р. залишати цілодобовосвоє житло за адресою АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживанн я.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1