КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/463/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з ІТТ, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.09.2018 року, задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03.11.2018 року, з визначенням застави у межах 14665 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 998 265 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, невмотивованість та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, застосувавши щодо останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про допит в якості свідка дружини підозрюваного ОСОБА_12 , яка могла надати пояснення щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , його майнового стану на наявності у нього утриманців, зокрема двох дітей.
Також, як зазначає захисник, слідчим суддею при визначенні розміру застави не було враховано відсутність у матеріалах клопотання будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у підозрюваного на праві власності будь-якого нерухомого майна та не враховано сімейного стану підозрюваного.
Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано відсутність у клопотанні прокурора відповідних доказів, які свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та доказів, які би вказували на те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зміг би запобігти вказаним ризикам, а також не враховано відсутність у підозрюваного місця роботи, наявність постійного місця проживання у м. Києві, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, тієї обставини, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, не має судимостей.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2013 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він у період з 15.08.2018 року по 14 год. 30 хв. 05.09.2018 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, з корисливими мотивом та метою, в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вулиця Михайла Омеляновича-Павленка, 4, ввів в оману ОСОБА_14 - створивши уявлення у останнього про можливість вчинення ним законних дій щодо передачі йому у власність (продажу) об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 15.08.2018 приблизно о 13 год. 10 хв., 23.08.2018 приблизно о 12 год., 30.08.2018 приблизно о 13 год. 30 хв. та 15 год. 30 хв. та 03.09.2018 приблизно о 13 год. 30 хв. повідомив ОСОБА_14 завідомо неправдиву інформацію про начебто наявність у нього можливостей виконати вказані дії, а також про законність цих дій, а 05.09.2018 о 14 год. 30 хв. отримав від ОСОБА_14 у якості передплати грошові кошти у розмірі 150 тис. доларів США (30 купюр номіналом 100 доларів США кожна та 1470 несправжніх (імітаційних) засобів у вигляді аркушів паперу, візуально схожих на купюри номіналом 100 доларів США кожна), що станом на 05.09.2018 становить 4 273 500 грн. за офіційним курсом Національного банку України, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром. При цьому, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах - грошовими коштами ОСОБА_14 у сумі 150 000 доларів США шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі - передачею несправжніх (імітаційних) засобів у вигляді аркушів паперу, візуально схожих на купюри номіналом 100 доларів США.
За таких обставин, як зазначає орган досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
05.09.2018 року ОСОБА_6 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
05.09.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
06.09.2018 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суд ум. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави не менше 85 221 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України у разі внесення застави, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК Україниі на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється, у зв`язку з чим, перебування ОСОБА_6 під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2018 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.11.2018 року, з визначенням застави у межах 14665 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 998 265 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України у разі внесення застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні прокурора, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно повідомлення про підозру від 05.09.2018 року, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність та обгрунтованість з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики існують на теперішній час, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому доводи захисника про відсутність доказів, які свідчать про наявність у кримінальному провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків та доказів, які би вказували на те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зміг би запобігти вказаним ризикам, не заслуговують на увагу.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається сторона захисту у апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний («Mangouras v. Spain» (GC) п.п. 81, 92, рішення 28.09.2010 року).

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора та доданих до нього документів, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, з корисливими мотивом та метою, ввів в оману ОСОБА_14 - створивши уявлення у останнього про можливість вчинення ним законних дій щодо передачі йому у власність (продажу) об`єктів нерухомого майна, повідомив ОСОБА_14 завідомо неправдиву інформацію про начебто наявність у нього можливостей виконати вказані дії, а також про законність цих дій, отримав від ОСОБА_14 у якості передплати грошові кошти у розмірі 150 тис. доларів США, що станом на 05.09.2018 становить 4 273 500 грн. за офіційним курсом Національного банку України, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, яка є фактично розміром заподіяної підозрюваним шкоди внаслідок вчинення кримінального протиправного діяння.
Враховуючи розмір спричиненої підозрюваним шкоди, а також враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на законних підставах, у відповідності до положень ч. 5 ст. 182 КПК України визначив ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 26 998 265 грн., у національній грошовій одиниці України з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_6 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно застосував запобіжний захід відносно підозрюваного, а зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03.11.2018 року, з визначенням застави у межах 14665 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 998 265 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України у разі внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3