Провадження №1-кс/712/7358/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 заявленого по справі №712/11921/18, провадження №3/712/3714/18, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
В порядку автоматичного розподілу справ судді ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 , заявленого по справі №712/11921/18, провадження №3/712/3714/18, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що на початку судового розгляду головуючим не вирішено клопотання, щодо закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП та зазначено, що вказане клопотання підлягає вирішенню за результатами вивчення та дослідження матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід та послався на порушення судом норм процесуального права, які свідчать про упередженість на не об`єктивність судді.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід у зв`язку з її не обгрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд, приходить до наступного.

Відповідно дост.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддею самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), однак суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 , провести за правилами, закріпленими в КПК України.

Згідно з ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суть цієї правової норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи.

П. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості на що наполягає захисник, а саме неупереджений розгляд справи.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінальному процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема, - у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України»).

В судовому засіданні було встановлено, що клопотання захисника про відвід судді ОСОБА_5 фактично зводиться до незгоди захисника з не прийнятим суддею процесуальним рішенням, щодо клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП до початку розгляду справи по суті, та порушення судом норм процесуального права, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді при судовому розгляді справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав передбачених ст.ст.75 -79 КПК України, для відводу судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів які б вказували на упередженість судді ОСОБА_5 та давали б підстави для його відводу.

Керуючись Конституцією України, ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, ст.ст.75-79,80,81 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 заявленого по справі №712/11921/18, провадження №3/712/3714/18, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1