Номер провадження: 11-сс/813/523/19
Номер справи місцевого суду: 520/5083/19 1-кс/520/3180/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретар судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 15.03.2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №000170, внесеному до ЄРДР 03.03.2019 року

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 15.03.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №000170, внесеному до ЄРДР 03.03.2019 року і було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм КПК України, вказує на тяжкість покарання і на наявність ризиків, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 15.03.2019 року, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник і підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Прокурор у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисників і підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам зазначеної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

02.03.2019 року приблизно о 09 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 грубо порушив пункти: 2.3 б); 18.4 Правил дорожнього руху України, а саме, керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ E420», р/з НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі руху, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул. Ангарська, смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області, збоку вул. Магістральна у напрямку вул. Тираспольське шосе, де проїзна частина має дві смуги для руху в попутному напрямку та дві смуги руху в зустрічному напрямку, позначеними дорожньою розміткою 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України.

Рухаючись в обраному напрямку водій ОСОБА_8 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений за допомогою дорожньої розмітки 1.14.1 «Зебра», та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України розташованого біля буд. № 9 по вулиці Ангарській смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області, по якому в цей час рухався пішохід ОСОБА_10 , та перетинав проїзну частину вулиці Ангарської з права наліво відносно руху керованого ОСОБА_8 автомобіля.

В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в першій (правій) смузі руху зупинились два автомобілі, водії яких надали дорогу пішоходу ОСОБА_10 .

Водій ОСОБА_8 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_10 не урахував дорожню обстановку, яка виразилась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.1, які інформували його про наявність цього переходу та водіїв інших транспортних засобів, що зупинились в першій смузі руху перед пішохідним переходом, не зменшив швидкість і не зупинився, та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_10 який перебував на пішохідному переході, внаслідок чого скоїв на нього наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_10 , від отриманих тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у лікувальному закладі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП, від 02.03.2019 року та схемою до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та іншими матеріалами провадження в сукупності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя мав підстави дійти до висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказував на те, що існують ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватися від досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, вказував на тяжкість вчиненого злочину.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, впливав на потерпілих чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд встановив, що підозрюваний за період досудового розслідування належним чином виконував покладені на нього обов`язки.

Також апеляційний суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_8 надав матеріальну допомогу потерпілому, оплатив послуги за поховання ОСОБА_10 .

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, проте працює, має на утриманні родину, неодружений, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, той факт, що умислу на вчинення злочину у ОСОБА_8 не було, і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вмотивовано зазначив, що сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Таким чином, апеляційним судом встановлена відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні і для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, буде достатнім застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 15.03.2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №000170, внесеному до ЄРДР 03.03.2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2