696/960/17
1-кп/703/226/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000550, внесено до ЄРДР 12.08.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Лузанівка Кам`янського району Черкаської області, проживає АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, утриманців не має, не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
за участю
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4
встановив:
ОСОБА_4 , 12 серпня 2017 року близько 17 години, перебуваючи на прибудинковій території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс удар правою рукою в область лівого ока потерпілому ОСОБА_7 від чого останній впав, після чого наніс удар ногою в праву частину голови, тулуба та лівої ноги, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження в вигляді синців із саднами на своїй поверхні області лівої брови та скронево-виличної області, синців правої вушної раковини та правої надлопаткової області, саден лівої гомілки.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, хоча факт сварки з ОСОБА_8 та нанесення одного удару кулаком в область обличчя не заперечував. Також у судовому засіданні показав, що, дійсно, влітку 2017 року у нього з ОСОБА_8 виник конфлікт у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 почав його виганяти зі столу, де він разом грав з сусідами у доміно. Так як ОСОБА_8 ображав його, він дійсно вдарив його кулаком в область обличчя, однак ногами його не бив, так як вважає це недопустимим. Вказав, що свідок ОСОБА_9 , який давав показання у суді давав суду неправдиві показання. Також суду повідомив, що неодноразово з ОСОБА_8 виникали у нього конфлікти з причини образ, який той висловлював у його бік , також вказував, що і у 2015 так і у 2016 році ОСОБА_8 наносив йому удари, однак він до поліції не звертався, однак під час останньої сварки не витримав та наніс один удар.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина доведена дослідженими у судовому засіданні допустимими та належними доказами.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого близько 4 років та має сусідські відносини. Щодо обставин кримінального провадження пояснив, що приблизно півтори роки тому, влітку, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу того, що потерпілий заперечував проти того, щоб ОСОБА_11 з іншими сусідами у доміно. В той день ОСОБА_8 виказав незадоволення, що ОСОБА_11 грав з ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у дворі у доміно. Також вказав, що бачив, що ОСОБА_11 під час конфлікту вдарив кулаком ОСОБА_8 в область обличчя, який від удару впав, а потім бив ногами по різним частинам тіла. Вказував, що їх розборонили та викликали поліцію. Обвинуваченого ОСОБА_11 охарактеризував як особу, яка не зовсім поважає людей та може образити.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під час допиту у судовому засіданні показали, що разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_11 грали у доміно, прийшов ОСОБА_8 та почав махати руками, лаятися, що вони ОСОБА_11 пустили грати за стіл, бачили, як ОСОБА_8 лежав на землі, факт завдання удару ОСОБА_17 не підтвердили з огляду на давність подій.
З досліджених висновків судового експерта встановлено, що згідно даних судово-медичного огляду Бокалу спричинені ушкодження у вигляді синців із саднами на своїй поверхні області лівої брови та скронево-виличної області, синців правої вушної раковини та правої надлопаткової області, саден лівої гомілки. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, могли бути спричинені за механізмом, який потерпілий повідомив в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Експертом також зроблено висновок, що тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_7 могли бути спричинені за механізмом утворення, які він повідомив під час його допиту від 13.08.2017 та під час проведення за його участю слідчого експерименту (а.с.41-42).
У судовому засіданні був допитаний судовий експерт ОСОБА_18 , який підтримав свої висновки та пояснив, що під час проведення експертизи ОСОБА_8 повідомляв, що 12 серпня 2017 року близько 18 години, у дворі за місцем проживання, знайомий наніс два удари кулаком по голові від чого він впав та землю на спину і при цьому вдарився потилицею об лавку, потім бив ногами по різним частинам тіла. Отримання ушкоджень, що були виявлені у Бокала від одноразового падіння виключив.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, характеризується посередньо, є пенсіонером, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Визнання факту завдання тілесних ушкоджень, суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та вважає таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
У судовому засіданні прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні просила застосувати до обвинуваченого Закон України «Про амністію у 2016 році», а саме звільнити обвинуваченого від відбування покарання з огляду на те, що він на день вчинення злочину досяг пенсійного віку.
Щодо вказаного суду виходить з наступного.
07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», відповідно до якого звільняються від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п. ґ) ст.1 Закону).

З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання чинності вищевказаним Законом, досяг пенсійного віку, суд вважає, що він може бути звільненим від відбування призначеного покарання.
Судових витрат та речових доказів у справі не має.
Керуючись ст. ст. 368-370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання відповідно до п.ґ статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий