Справа № 439/1709/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/102/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 439/1709/16-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюшків Бродівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,

з участю секретарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12
прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_9 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі; за ч.2 ст. 342 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі; за ч.2 ст. 345 КК України на два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком один рік та на нього покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 19 травня 2016 року в період з 12.10 год. до 14.05 год. в ході проведення огляду місця події території пилорами, належної ОСОБА_9 , що на АДРЕСА_2 , будучи агресивно налаштованим, з метою перешкоджання проведенню першочергової слідчої дії, поводив себе зухвало, на зауваження працівників поліції не реагував та їх законні вимоги не виконував і в подальшому з погрозою застосування зброї залишив місце огляду, а через деякий час повернувся з мисливською рушницею у чохлі, яку він залишив в одному із господарських приміщень. ОСОБА_9 , взявши бензопилу, завів її та почав скеровувати шину в напрямку працівників поліції, а при спробі слідчого Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 припинити вищевказані протиправні дії ОСОБА_9 умисно схопив його рукою за передпліччя та почав стискати, внаслідок чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження.
В ніч на 27 липня 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи у кварталі № 8 виділі 5.2. Берлинського лісництва ДП "Бродівське лісове господарство", з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав чотири колоди породи сосна довжиною по 4 м кожна, діаметром в пні: 18 см 2 шт., 22 см 1 шт., 24 см 1 шт. загальною кубомасою 0, 638 м3, чим спричинив ДП "Бродівське лісове господарство" матеріальну шкоду на загальну суму 363,90 грн.
27 липня 2016 року близько 00.15 год. ОСОБА_9 , здійснюючи перевезення раніше викрадених колод породи сосна, був помічений інженером охорони і захисту лісу ДП "Бродівське лісове господарство" ОСОБА_11 та майстром лісу ДП "Бродівське лісове господарство" ОСОБА_12 , які згідно з графіком патрулювання рейдових бригад здійснювали патрулювання території Берлинського лісництва ДП "Бродівське лісове господарство" між селами Бовдури Білявці і, намагаючись всупереч їх законним вимогам залишити місце події, вів себе зухвало, виражаючись при цьому нецензурною лайкою в їх сторону, умисно наніс ОСОБА_12 один удар рукою у задню частину голови та один удар ногою по правій нозі, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свої протиправні дії, що виразились в активному опорі працівникам правоохоронного органу, ОСОБА_9 наніс два удари ногою по нозі ОСОБА_11 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок скасувати та ухвалити виправдувальний вирок. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Досудовим та судовим слідством встановлено що слідчий ОСОБА_15 , користуючись положенням ч.3 ст. 233 КПК України, фактично проник до літньої кухні господарства , що належить ОСОБА_9 , де під час проведення обшуку, а не огляду, виявив мисливську рушницю у чохлі та набої до неї, що знаходились на цей час зверху на кухонній шафі, яку в подальшому вилучив в присутності понятих та інших учасників події. Після чого проник в підсобне приміщення цього ж самого господарства, звідки незаконно вилучив три бензопили та в подальшому звернувся до слідчого судді про накладення арешту, проте слідчим суддею було відмовлено. Фактично слідчим ОСОБА_15 в господарстві ОСОБА_9 19.05.2016 в АДРЕСА_2 був проведений обшук, який слідчим був представлений як огляд. Протокол повинен бути не протоколом огляду місця події, а протоколом обшуку іншого володіння, майна, разом з тим ні прокурор, ні слідчий за погодженням з прокурором не звернувся невідкладно до слідчого судді після здійснення таких дій з клопотанням про проведення обшуку. Отже докази, отримані без дозволу слідчого судді на обшук іншого володіння майна, а саме приміщення літньої кухні та підсобного приміщення господарства ОСОБА_9 , є недопустимими.
20 травня 2016 року факт спричинення тілесних ушкоджень слідчому ОСОБА_15 був зареєстрований в черговій частині Бродівського ВП та внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань як окремий склад злочину, а саме як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків щодо ОСОБА_9 , за попередньою кваліфікацією - ч.2 ст. 345 КК України. Цього ж дня ОСОБА_15 було допитано в якості потерпілого в цьому кримінальному провадженні, але, незважаючи на те, що ОСОБА_15 став із слідчого потерпілим, він, продовжуючи розслідувати вищевказане кримінальне правопорушення, 20 травня 2016 року звернувся з клопотанням до Бродівського районного суду про надання йому дозволу на проведення огляду. Згідно з оголошеною підозрою у вчиненні ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 185 КК України, від 27 грудня 2016 року та обвинувальним актом від 28 грудня 2016 року тілесні ушкодження ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_15 19 травня 2016 року в період з 12 год. 10 хв. по 14 год. 05 хв. під час проведення ним огляду місця пригоди, а саме господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 . Старший слідчий ОСОБА_16 , розслідуючи кримінальне провадження, порушив право на захист ОСОБА_9 . Зокрема, оголошуючи підозру ОСОБА_9 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 345,ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 185 КК України, від 27 грудня 2016 року, старший слідчий ОСОБА_16 продиктував текст, який ОСОБА_9 написав, будучи введеним в оману слідчим, а саме: «З правами ознайомлений, на даній стадії судового розслідування та під час досудового розслідування свої права та законні інтереси захищаю самостійно, в ході досудового розслідування буду користуватися послугами адвоката». Після цього слідчий ОСОБА_16 оголосив ОСОБА_9 про закінчення досудового слідства та ознайомив його з матеріалами кримінального розслідування без участі захисника, а також, виконавши останню слідчу дію, вручив останньому обвинувальний акт підписаний, але не затверджений заступником начальника Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 . Вина ОСОБА_9 у вчиненні злочинів не доведена. За вищевказаними фактами слідчо-оперативна група Бродівського ВП на місце пригоди не виїжджала, слідів крадіжки готової продукції, а саме колод сосни, із ділянки не зафіксувала, відбитків протекторів шин гужової підводи зафіксовано теж не було, відповідно Бродівським районним судом арешт на коня та гужову підводу накладено не було, не було також і проведено після скоєння крадіжки лісопродукції інвентаризації та ревізії верхнього складу лісопродукції, а тому свідчення потерпілих про те, що ОСОБА_9 викрав колоди сосни з ділянки, не можуть відповідати дійсності. Викрадену лісопродукцію (колоди породи сосна), яку відшукали ОСОБА_11 та ОСОБА_18 неподалік її крадіжки, не індентифіковано із лісопродукцією, яка знаходилася на нижньому складі у зв`язку із відсутністю чіпів (маркувань) на ній. Разом з тим судовим слідством встановлено та підтверджено свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також самим ОСОБА_9 про те, що він на місці вчинення злочинів, які йому інкримінуються, а саме 27 липня 2016 року близько 00 год. 15 хв., не міг знаходитися в лісовому масиві Берлинського лісництва, так як знаходився в цей час за місцем проживання ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у м. Броди й в ніч із 27 липня на 28 липня там ночував. Судом першої інстанції безпідставно було відмовлено захисту у клопотанні щодо повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт не набув статусу офіційного документу в зв`язку з тим, що він не був затверджений заступником начальника Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 та не скріплений печаткою цієї ж прокуратури. Всупереч п.3 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні повні анкетні відомості кожного потерпілого у кримінальному провадженні; всупереч п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення; обставини, які викладені в обвинувальному акті та інкримінуються ОСОБА_9 , є не конкретизовані. Реєстр матеріалів досудового розслідування теж не відповідає вимогам норм КПК України.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять її задоволити.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вважають апеляційну скаргу безпідставною та просять вирок суду залишити без зміни.
Прокурор вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, доведеною, а апеляційну скаргу необґрунтованою. Просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , представника потерпілого ДТ «Бродівське лісове господарство» ОСОБА_24 , показаннями свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , поясненнями експерта ОСОБА_28 на підтримку висновку №77/2016 від 24.05.2016, протоколом огляду місця події від 19.05.2016, висновком експерта №77/2016 від 24.05.2016, відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених на території господарства ОСОБА_9 , наказом Бродівського держлісгоспу № 73-к від 03.11.20103, посадовою інструкцією інженера з охорони та захисту лісу, затвердженої 18.08.2014 ДП «Бродівський лісгосп», наказом ДП «Бродівський лісгосп» №61-к від 23.07.2013, посадовою інструкцією майстра лісу, затвердженою 19.08.2014 ДП «Бродівський лісгосп», графіком патрулювання рейдових бригад та патрульним листом ДБ «Бродівський лісгосп» № 127 від 26.07.2016, протоколами огляду предметів від 20.09.2016 з фототаблицями до них, довідкою ДП «Бродівське лісове господарство» № 416 від 09.08.2016, висновком експерта № 144/2016 від 28.07.2016, висновком експерта № 143/2016 від 28.07.2016.
Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.1ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невинуватість обвинуваченого та відсутність достатніх доказів для доведення його винуватості в суді не бере до уваги як безпідставні.
У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судом першої інстанції, на підставі наявних у кримінальному провадженні доказів, достовірно встановлено, що ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно; умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Кримінально протиправні дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України й неправильного застосування кримінального закону допущено не було.
Щодо доводів апелянта про те, що мав місце огляд, а не обшук під час якого слідчий незаконно проник в приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_9 , звідки було вилучено мисливську рушницю та набої до неї, то апеляційний суд виходить з наступного. Судом встановлено, що проведення огляду території пилорами та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_9 було здійснено без ухвали слідчого судді. Після проведення даної слідчої дії слідчий за погодженням з прокурором відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України звернувся з клопотанням про проведення огляду до слідчого судді, яке ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 20 травня 2016 року було задоволено та надано слідчому СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 дозвіл на проведення огляду території пилорами та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000351 від 19.05.2016.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий ОСОБА_15 є потерпілим у кримінальному провадженні та продовжував його розслідувати, є безпідставними та необґрунтованими. Зматеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0000351 від 19.05.2016 за фактом крадіжки лісу в період з 18.05.2016 по 19.05.2016 і слідчими визначено ОСОБА_15 та ОСОБА_29 . Кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0000356 від 20.05.2016 за фактом заподіяння тілесних ушкоджень слідчому ОСОБА_15 та слідчим визначено ОСОБА_30 . Постановою прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 07.06.2016 кримінальні провадження за № 0000351 від 19.05.2016 (за ст. 246 КК України), №0000356 від 20.05.2016 (за ч.1 ст. 342 КК України), №0000374 від 27.05.2016 (за ч.1 ст. 358 КК України) об`єднані в одне провадження за спільним №0000351 й досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено слідчому заступнику начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 . Постановою заступника начальника Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 27.12.2016 кримінальні провадження за № 0000351 від 19.05.2016, №0000356 від 20.05.2016, №0000374 від 27.05.2016, №0000565 від 27.07.2016, №0000596 від 10.08.2016, №0000896 від 27.12.2016 об`єднані в одне провадження за №0000351 від 19.05.2016 й досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено заступнику начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 . Отже слідчий ОСОБА_15 був слідчим по кримінальному провадженні №0000351, проте за фактом завдання ОСОБА_15 тілесних ушкоджень було зареєстровано кримінальне провадження №0000356, в якому слідчим був ОСОБА_32 , а після об`єднання проваджень в одне за № 0000351 надалі слідчим залишався ОСОБА_33 . Звернення слідчого ОСОБА_15 до суду із клопотанням про проведення огляду 20.05.2016 було вчинено ним в межах кримінального провадження №0000351, де він був слідчим, та до об`єднання з іншими кримінальними провадженнями, в тому числі й з кримінальним провадженням №0000356 від 20.05.2016 (за ч.1 ст. 342 КК України).

Покликання апелянта на те, що під час розслідування кримінального провадження було порушено право ОСОБА_9 на захист, є безпідставним.З повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 27.12.2016 вбачається, що останньому було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, права йому оголошені та роз`яснені, про що він власноручно розписався та вказав, що на даній стадії досудового розслідування свої права та законні інтереси буде захищати самостійно, в ході досудового розслідування буде користуватись послугами адвоката. Враховуючи, що ОСОБА_9 під час вручення повідомлення про підозру 27.12.2016 слідчим були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, зокрема, право користуватись правовою допомогою, з якими він був обізнаний та добровільно відмовився від цього права, то за таких обставин відсутнє порушення права ОСОБА_9 на захист.

Поликання апелянта на те, що ОСОБА_9 було вручено обвинувальний акт підписаний, але не затверджений заступником начальника Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 , не заслуговують на увагу. Предметом розгляду є обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 185 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000351 від 19.05.2016, підписаний заступником начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_34 , підписаний та затверджений заступником начальника Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 й за результатами підготовчого засідання суд відповідно до п.5 ч.3 ст. 314 КПК України призначив судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта.
Показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 суд оцінив критично в сукупності з іншими доказами й обґрунтовано не взяв до уваги, давши їм оцінку, й своє рішення мотивував у вироку.
Аналогічні вищенаведеним доводи сторони захисту були предметом детальної перевірки судом першої інстанції, який критично оцінив їх, навів у вироку законодавче обґрунтування їх неспроможності та безпідставності, й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.
І в обвинувальному акті, і у вироку суду наведені фактичні обставини кримінального правопорушення, детально описані вчинені ОСОБА_9 дії. Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, немає. До обвинувального акта відповідно до п.1 ч.4 ст. 291 КПК України було додано реєстр матеріалів досудового розслідування.
Щодо покарання, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, обране з врахуванням особи обвинуваченого; відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, і призначене в межах, встановлених санкціями частин статтей КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини. Суд правильно дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 остаточного покарання з врахуванням вимог ст. 70 КК України та із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4