Справа № 202/819/19
Провадження № 1-кс/202/3834/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
8 квітня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В:
3 квітня 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зі скаргою на повідомлення про підозру.
Скарга захисника обґрунтована тим, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001429 від 20 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, процесуальне керівництво по якому здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
01 лютого 2019 року заступнику начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
Відповідно до матеріалів, доданих стороною обвинувачення, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001429 здійснюється відносно ОСОБА_5 за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою правоохоронних органів.
У порушення процесуального законодавства заступник прокурора Дніпропетровської області своєю постановою доручив проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001429 слідчому управлінню ГУНП в Дніпропетровській області та визначив групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, з числа прокурорів відділу прокуратури Дніпропетровської області, до підслідності яких згідно КПК України не відноситься дана категорія справ.
Кримінальне провадження формально знаходиться у провадження слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , однак всі слідчі дії проведено одноособово прокурором відділу прокуратури Дніпропетровськоїобласті ОСОБА_4 . Досудове розслідування в цілому та власне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення здійснено особисто прокуратурою Дніпропетровської області без участі СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно з ч. 4 ст. 216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронного органу, покладено на слідчі органи Державного бюро розслідувань. Зазначена норма з огляду на розділ X Прикінцевих положень КПК України вводиться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, тобто з 19 листопада 2017 року.
На думку сторони захисту, в даному кримінальному проваджені грубо порушені вимоги ч. 4 ст. 216 КПК країни, оскільки досудове розслідування проведено з порушенням правил підслідності не уповноваженим на те органом, у зв`язку з чим всі зібрані докази, здобуті в ході досудового розслідування, вважаються неналежними та недопустимими відповідно до ст. ст. 85-89 КПК України, кримінальне провадження має бути закрито.
Вважає, що проведення досудового розслідування кримінального провадження, зокрема проведення окремих слідчих (розшукових) дій, застосування заходів забезпечення кримінального провадження тощо органом, до компетенції якого згідно із процесуальним законодавством не віднесено його здійснення, порушує загальні засади законності здійснення кримінального провадження, закріплені у ст. 9 КПК, та унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України.
Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_5 у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, зазначено як кваліфікуючу ознаку отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди. Разом із тим, вимагання неправомірної вигоди має місце у випадку наявності трьох обов`язкових в своїй сукупності ознак: ініціатива давання неправомірної вигоди повинна походити саме від службової особи - одержувача такої вигоди; схиляння на давання неправомірної вигоди повинно містити чітку ібеззаперечну вимогу із обов`язковою наявністю відкритих погроз або створення реальних умов, що не залишають особі вибору як лише дати таку неправомірну вигоду; вказані вище погрози або створення умов повинні бути прямо пов`язані зі службовим становищем службової особи, мати протизаконний характер та бути спрямованими на завдання шкоди правам та законним інтересам особи, що дає неправомірну вигоду. Вимагання неправомірної вигоди виключається, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги тощо.
Відповідно до наявних матеріалів досудового розслідування на момент пред`явлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 у органів досудового розслідування вже була наявна переписка у вайбері між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (який є заявником у даній справі). Зі змісту даної переписки вбачаються дружні та товариські відносини між сторонами, спілкування на різні теми, привітання зі святами тощо, а не факт вимагання неправомірної вигоди.
Отже, зазначене вимагає зміни повідомлення про підозру ОСОБА_5 на менш тяжкий склад злочину.
Крім того, пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, оскільки він не міг самостійно приймати будь-які рішення, що виключає його відповідальність за отримання неправомірної вигоди. Будь-які рішення від імені установи вирішувалися колегіально та підписувалися комісією із шести осіб на чолі з начальником установи.
За цих підстав адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати СУ ГУНП в Дніпропетровській області та прокуратуру Дніпропетровської області скасувати рішення щодо вручення ОСОБА_5 підозри від 01 лютого 2019 року по кримінальному провадженню № 0001429 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; зобов`язати слідчого або процесуального прокурора вчинити дії щодовиключення з ЄРДР відомостей про оголошення ОСОБА_5 підозри 01.02.2019 року по кримінальному провадженню № 0001429 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні з підстав, викладених у скарзі.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував, вважав її необґрунтованою.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001429 від 20.11.2018 року, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
1 лютого 2019 року в даному кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке виразилося в отриманні неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.
Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомленням слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомленням особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати про те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 1 лютого 2019 року, дане повідомлення про підозру складено прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада прокурора, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.
Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_5 зазначені права підозрюваного, міститься підпис прокурора, який здійснив повідомлення.
Дане повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 1 лютого 2019 року, що підтверджується його особистим підписом.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 01.02.2019 року в кримінальному провадженні № 0001429 відповідає вимогам статей 276, 277, 278 КПК України, у зв`язку з чим законні підстави для його скасування відсутні.
Тим більше, що у своїй скарзі захисник просив зобов`язати СУ ГУНП в Дніпропетровській області та прокуратуру Дніпропетровської області скасувати рішення щодо вручення ОСОБА_5 підозри, в той час як в силу норм частини другої статті 307 КПК України за результатами розгляду скарги саме слідчий суддя приймає рішення про скасування повідомлення про підозру.
Також, розглядаючи дану скаргу, слідчий суддя не може взяти до уваги посилання захисника на необґрунтованість підозри, зокрема кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 , та недопустимість зібраних під час досудового розслідування доказів, оскільки на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому слід зауважити, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Отже, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, слідчий суддя вважає безпідставними доводи захисника щодо необхідності скасування повідомлення про підозру у зв`язку з порушенням правил підслідності кримінального провадження. Дійсно, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу. Разом із тим, початком діяльності Державного бюро розслідувань є 27 листопада 2018 року, про що його директором у газеті Урядовий кур`єр № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було розміщено відповідне оголошення, а кримінальне провадження №0001429 було розпочате 20 листопада 2018 року, тобто до початку діяльності Державного бюро розслідувань, і на день повідомлення ОСОБА_5 про підозру (01.02.2019 року) не закінчився тримісячний строк з дня початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування, протягом якого відповідно до абз. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» матеріали кримінального провадження передаються до відповідного підрозділу (органу) Державного бюро розслідувань для продовження провадження.
Проведення слідчих дій та повідомлення про підозру особисто прокурором, який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, відповідає приписам частини 2 статті 36 КПК України.
Виходячи з наведеного, в задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 01.02.2019 року у кримінальному провадженні №0001429 від 20.11.2018 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України - 11 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1