Справа №635/8977/18
Провадження №1-кп/635/14/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Харківський районний суд Харківській області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в смт.Покотилівка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше засудженого 04.12.2000 за вироком Свердловського міського суду Луганської області за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143 КК України ( в редакції КК України 1960 року) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 05.09.2002 за вироком Свердловського міського суду Луганської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 18.07.2003 за вироком Свердловського міського суду Луганської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 27.12.2006 за вироком Краснодонського міського суду Луганської області за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, 69, 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі; 29.07.2008 за вироком Перевальського районного суду Луганської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 369, 69, 71 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту; 01.12.2009 за вироком Свердловського міського суду Луганської області за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 06.03.2014 за вироком Свердловського міського суду Луганської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; 08.12.2016 за вироком Святошинського міського суду м. Києва за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 50 годин виправних робіт; 30.10.2017 за вироком Оболонського районного суду м. Києва за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ст. 71,72 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців 2 днів позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений, 30.10.2017 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 185, ст. 71, 72 КК України, до 1 року 6 місяців 2 днів позбавлення волі, 06.03.2018 року прибув для подальшого відбуття терміну покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», за адресою с. Темнівка, вул. Харківська 3.
Засуджений ОСОБА_1 в період відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» неодноразово раніше був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст. 391 КК України.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_1 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарання, за що має вісімнадцять дисциплінарних стягнень, з яких п`ять разів у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), в зв`язку з чим відповідно до ст. 133 Кримінально-виконавчого кодексу України він є злісним порушником режиму утримання як засуджений, що не виконує законні вимоги адміністрації та який на протязі року вчинив більше трьох порушень режиму відбуття покарання, за кожне з яких постановою начальника установи були накладені стягнення, які не були достроково зняті та не були погашені у встановленому законом порядку.
Так, під час відбуття покарання в умовах Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» засуджений ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 20.04.2018 догана; 23.06.2018 догана; 27.06.2018 поміщення до ДІЗО строком на 3 доби; 02.07.2018 поміщення до ДІЗО строком на 10 діб; 17.07.2018 поміщення до ДІЗО строком на 10 діб; 24.07.2018 догана; 31.07.2018 сувора догана; 31.07.2018 переведено до ПКТ строком на 2 місяці; 14.08.2018 догана; 04.09.2018 догана; 11.09.2018 догана; 14.09.2018 догана; 27.09.2018 догана; 02.10.2018 сувора догана; 04.10.2018 поміщення до ДІЗО строком на 12 діб; 12.10.2018 догана; 13.10.2018 сувора догана; 18.10.2018 сувора догана, 19.10.2018 поміщення до ДІЗО строком на 14 діб.
Після відбуття терміну дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до ПКТ засуджений ОСОБА_1 позитивних висновків для себе не зробив та продовжив порушувати встановлений режим утримання.
А саме, 16.10.2018 о 13 год. 30 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_6 , молодшого інспектора ВНіБ старшини внутрішньої служби ОСОБА_7 , а також засудженого ОСОБА_8 запропонував засудженому ОСОБА_1 після відбуття останнім дисциплінарного покарання, у вигляді поміщення до ПКТ на термін 2 місяці, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 5, де йому було виділено спальне місце чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_1 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_4 , щодо слідування до свого місця перебування до відділення соціально-психологічної служби № 5, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_4 засудженому ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Однак, засуджений ОСОБА_1 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення і знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
17.10.2018 о 11 год. 10 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , молодшого інспектора ВНіБ старшини внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також засудженого ОСОБА_8 вдруге запропонував засудженому ОСОБА_1 після відбуття останнім дисциплінарного покарання, у вигляді поміщення до ПКТ на термін 2 місяці, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 5, де йому було виділено спальне місце чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_1 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вдруге відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_4 , щодо слідування до свого місця перебування до відділення соціально-психологічної служби № 5, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_4 засудженому ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Однак, засуджений ОСОБА_1 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Крім того, 18.10.2018 о 10 год. 00 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 , а також засудженого ОСОБА_8 втретє запропонував засудженому ОСОБА_1 після відбуття останнім дисциплінарного покарання, у вигляді поміщення до ПКТ на термін 2 місяці, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 5, де йому було виділено спальне місце, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_1 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вже втретє відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_4 , щодо слідування до свого місця перебування до відділення соціально-психологічної служби № 5, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_4 засудженому ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України і про його дії негайно буде поінформовано правоохоронні органи, посадовими особами якого буде вирішене питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і саме, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Але, засуджений ОСОБА_1 , і цього разу проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.
У вищевказані періоди часу, засуджений ОСОБА_1 неодноразово оглядався на стан здоров`я лікарем терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_15 і під час цих медичних оглядів, скарг на поганий стан здоров`я засуджений не висловлював. Також, лікар терапевт медичної частини колонії ОСОБА_15 засвідчив, що засуджений за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочинів, як описано вище у вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і кваліфікує його дії ст.391 КК України, тобто, злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Призначаючи покарання ОСОБА_1 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_1 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 30.10.2017 за вироком Оболонського районного суду м. Києва за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ст. 71,72 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців 2 днів позбавлення волі,за місцем відбування покарання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_1 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєнні злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_1 достатнє та необхідне для його виправлення у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_1 вчинив у період відбуття строку покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України.

Матеріальної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням не завдано.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2017 р. у виді 1 (одного) дня позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 01 березня 2019 року.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1