Справа № 165/609/18 Провадження № 1-кп/165/154/18 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000041 від 10 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 18 січня 2018 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалами суду продовжено застосування останньому вищезазначеного запобіжного заходу до 23 грудня 2018 року.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати на даний час, а саме: обвинувачений може продовжити вчиняти нові злочини, може переховуватись від суду, впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду справи, що унеможливлює застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. Також, просив врахувати, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працює, немає джерел прибутку, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та відбувши покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є велика ймовірність того, що він може вчиняти нові злочини, переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та перешкоджати судовому розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні, встановлено, що на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду існували ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яке є тяжким, бере до уваги тяжкість покарання, передбаченого санкцією вищевказаної статті, вік та стан здоров`я останнього, те, що він раніше був неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, по спливу одного року трьох місяців з часу звільнення з місць позбавлення волі обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину,тому є достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на досудовому розлідуванні вищевказаного кримінального провадження та встановлені ухвалою Нововолинського міського суду від 18 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу, хоча і зменшилися, однак є недостатніми для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який. Обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто докази та обставини, на які посилається прокурор дають всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку, що немає підстав визначати ОСОБА_4 розмір застави.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.197, ст.199, ст.331 КПК України, суд,-

ухвалив:

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто з 06 грудня 2018 року до 03 лютого 2019 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 03 лютого 2019 року включно.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1