АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/166/19 Справа № 691/263/19 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
володільців майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 06 березня 2019 року, якою в рамках кримінального провадження № 0000096 від 27.02.2019 накладено арешт на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , виданого центром ДАІ 5102 від 20.11.2013, -

в с т а н о в и л а :

Заступник начальника СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим з начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , в якому просив накласти арешт на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , видане центром ДАІ 5102 від 20.11.2013.

Клопотання мотивоване тим, що 27.02.2019 до Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_12 про те, що під час патрулювання по вул. Миру у м. Городище, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , за порушення ПДР України. У ході перевірки документів встановлено неспівпадання номера кузова вказаного автомобіля з номером, що значиться в базі даних «НАІС», та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу має явні ознаки підробки.

Відомості про вказане повідомлення внесені до ЄРДР за № 0000096 від 27.02.2019 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 06 березня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , виданого центром ДАІ 5102 від 20.11.2013.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати її в частині накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб відмовити, та відповідно до вимог ч.6 ст. 100 КПК України передати його - ОСОБА_13 , на відповідальне зберігання, попередивши останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, зобов`язавши ОСОБА_7 надати це майно слідчому на його першу вимогу для проведення з ним слідчих дій.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що слідчим порушено строки звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. Крім того, вказує, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, і предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, може бути лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а не автомобіль.
Вважає, що накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є обґрунтованим, оскільки встановлені достатні підстави вважати, що вказаний документ може бути предметом зазначеного вище кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення на нього арешту, враховуючи вимоги ст. 170 КПК України. Разом з цим, з огляду на те, що кримінальне провадження здійснюється за ч.1 ст. 358 КК України, предметом якого є відповідний документ, що має ознаки підробки, безпідставним в даному випадку є накладення арешту на транспортний засіб. Також, слідчим не зазначено, що номер кузова та двигуна вищевказаного автомобіля містять ознаки підробки, зміни, або знищення.

Заслухавши доповідь судді, думку володільців майна : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в підтримку поданої апеляційної скарги; думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому не перевіряє ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , видане центром ДАІ 5102 від 20.11.2013, оскільки апелянтом вказані обставини не оспорюються.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

В ч.2 п.1 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вказані вимоги КПК України слідчим суддею районного суду при розгляді справи виконані.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення ряду експертних досліджень в рамках кримінального провадження, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб.

При цьому колегія суддів вважає, що саме такий спосіб обмеження є необхідним та достатнім для забезпечення збереження речових доказів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали місцевого суду в частині накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat Variant», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Доводи апелянта про те, що автомобіль марки «Volkswagen Passat Variant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не визнано речовим доказом є безпідставними, та спростовуються даними постанови слідчого від 27.02.2019, згідно якої вказаний автомобіль в рамках кримінального провадження № 0000096 від 27.02.2019 визнано речовим доказом, оскільки він може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Крім того, слід врахувати, що згідно відповіді т.в.о. начальника ТСЦ 7144 ОСОБА_14 від 06.03.2019 №31/23/44-152 з д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований 28.11.2014 автомобіль «Volkswagen Passat», 2000 року випуску, кузов НОМЕР_4 , а 04.12.2018 при перереєстрації даного автомобіля д.н.з. зданий на знищення. Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 видане 10.01.2014 центром (8007) ВРУР-7 У ДАІ в м. Києві на автомобіль Suzuki Grand Vitara.

Доводи апелянта про порушення слідчим строків звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, є необґрунтованими, оскільки згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів справи, неспівпадання номеру кузову автомобіля «Volkswagen Passat Variant» з номером, що значиться в базі даних «НАІС» виявлено 27.02.2019, та цього ж дня внесено відомості до ЄРДР, а клопотання про арешт майна подано до суду 28.02.2019, тобто в межах строків , визначених КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , видане центром ДАІ 5102 від 20.11.2013, прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування та постановлення нової ухвали, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 06 березня 2019 року, якою в рамках кримінального провадження № 0000096 від 27.02.2019 накладено арешт на транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , видане центром ДАІ 5102 від 20.11.2013, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :