печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7444/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження строку покладених обов`язків особистого зобов`язання громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави,-

В С Т А Н О В И В :

14.02.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в частині виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що уповноваженою службовою особою Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України 15.10.2016 року затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Весела Павловского району Краснодарського краю Російської Федерації (з паспортом на ім`я громадянина Республіки Хорватія ОСОБА_7 ).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2016 року щодо ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Міністерством юстиції України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для виконання вироку.

Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_5 . Міністерством юстиції України відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Київської області.

Відповідно до наданих російською стороною документів встановлено, що вироком Павловського районного суду Краснодарского краю Російської Федерації від 11.06.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.222 КК РФ (незаконне придбання, зберігання боєприпасів до вогнепальної зброї) до одного року позбавлення волі, зі штрафом 10 000 рублів. Вирок суду набрав законної сили 21.07.2014 року.

Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління Федеральної служби виконання покарань Росії по Краснодарському краю від 17.09.2014 року засудженого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Павловським районним судом Краснодарського краю від 12.02.2016 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії відповідають злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, і є екстрадиційним, оскільки невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі становить не менше чотирьох місяців.

Передбачений ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку не закінчився.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2016 року щодо ОСОБА_5 застосовано екстрадиційний арешт, але на строк не більше дванадцяти місяців.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року, 09.03.2017 року, 04.05.2017 року, 29.06.2017 року та 22.08.2017 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року строк домашнього арешту ОСОБА_5 продовжено до 03.01.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 17.03.2018 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2018, 07.05.2018 року, 06.07.2018 року, 31.08.2018 року, 25.10.2018 року та від 19.12.2018 року продовжено дію покладених на ОСОБА_5 обов`язків особистого зобов`язання до 18.02.2019 року включно.

За інформацією Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України № 8.5/7491-16 від 23.11.2016 року ОСОБА_5 07.08.2014 року звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням ДМС від 31.12.2014 року № 799-14 ОСОБА_5 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 25.01.2017 ОСОБА_5 звернувся до ГУДМС в м. Києві зі заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зазначений вище наказ ГУДМС в м. Києві ОСОБА_5 оскаржив в Окружному адміністративному суді м. Києва в адміністративній справі № 826/8096/17. На даний час рішення Окружним адміністративним судом м. Києва не прийнято.

За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.4/14908-16 від 19.12.2016 року ОСОБА_5 з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався.

03.02.2017 року екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 завершена, а матеріали направлено до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України. Інформація про прийняте центральним органом України рішення відсутня.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини в господарських, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року виникла необхідність у продовженні строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник та особа, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, особи, щодо якої вирішується клопотання, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особа, щодо якої воно прийняте. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо протягом десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, в порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, яке надіслало запит.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу його на запит іноземної держави, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст. ст. 177, 194, 195, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків особистого зобов`язання, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 14.04.2019 року включно, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави та фактичної передачі (екстрадиції), а саме:

-прибувати за кожним викликом прокурора або слідчого судді;

- повідомляти прокурора про місце свого проживання і про його зміну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто з 19.02.2019 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1