Справа №463/2583/19
Провадження №1-кс/463/1301/19
У Х В А Л А

05 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, -

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, просив скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні 0000133 від 22.02.2019, зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
Скаргу мотивує тим, що 22.03.2019 ним подано клопотання слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 22.02.2019, про залучення його у якості потерпілого, надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по цьому кримінальному провадженню; надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження. 29.03.2019 листом ним отримано постанову від 27.03.2019 про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає, що така постанова є незаконною, оскільки слідчий дійшов до хибного висновку про відмову у визнанні його потерпілим. Внаслідок кримінального правопорушення йому було завдано моральної та матеріальної шкоди, яка полягає в тому, що слідчий порушував чинне законодавство, порушуючи його права як потерпілого, ст. ст. 55, 220 КПК України. Через неналежне виконання слідчим своїх обов`язків він втратив сон, неодноразово звертався за медичною допомогою, витрачав значні кошти на лікування. Крім того, ним витрачались кошти, щоб примусити слідчого виконувати свої обов`язки. З урахуванням наведеного, просить скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, зобов`язати слідчого визнати його потерпілим та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні, оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_3 завдано будь-яку моральну, фізичну або майнову шкоду.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
27.03.2019 слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000133 від 22.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст.55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як встановлено слідчим суддею, кримінальне провадження здійснюється за ч. 1 ст. 366 КК України, склад даного злочину формальний, у зв`язку з чим не передбачає заподіяння потерпілому будь-якої шкоди, як наслідок, у кримінальному правопорушенні відсутня особа потерпілого.
Враховуючи, що заявником у скарзі не наведено доводів нанесення йому діями слідчого шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України шкоди, а тому відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст.55 КПК України відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, тому постанова про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні є законною та не підлягає скасуванню. Доводи заявника щодо спричинення йому майнової і моральної шкоди не охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому, права ОСОБА_3 в зазначеному кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються, оскільки він наділений статусом заявника у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вправі оскаржувати процесуальні дії та рішення слідчого.
При цьому, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення моральної та матеріальної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений, у визнанні його потерпілим відмовлено.
Враховуючи вищенаведене, слідчим Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, винесена постанова із дотриманням вимог КПК України.
При цьому, керуючись ст. ст. 303-309, 395 КПК України, -

постановив:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні - відмовити.
Ухвала про відмову у задоволенні скарги оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1