КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/249/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

19 березня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.11.2012 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням внесених змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2013 року, на 5 років та 10 місяців позбавлення волі, покарання відбув повністю,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти сектор КМВ з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до сектору КМВ з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вказаним вироком, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Також апелянт просить в ході апеляційного розгляду дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений ОСОБА_7 підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, оскільки в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.
У зв`язку з чим, апеляційним судом був здійснений його виклик в судові засідання призначені на 15 січня та 26 лютого 2019 року, шляхом надсилання на його адресу проживання, повідомлення про розгляд апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, які повертаються на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 у зазначені судові засідання не з`являється.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року про привід обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання призначене на 19 березня 2019 року не виконано та не надано будь яких матеріалів щодо неможливості її виконання.

Згідно з ч.3 ст.142 КПК України, зокрема: суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим кодексом порядку, та не з`явилась без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Відповідно до положень ст.323 КПК України, зокрема: до обвинуваченого, який не прибув за викликом в судове засідання, суд має право постановити ухвалу про привід.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне перенести розгляд справи та повторно застосувати привід до обвинуваченого, враховуючи положення ч.4 ст.401 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування примусового приводу до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 142, 323, ст. 401 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відкласти розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Українина 10 годину 30 хвилин 23 квітня 2019 року, про що повідомити учасників кримінального провадження, які приймають участь в апеляційному розгляді.

Здійснити привід в суд апеляційної інстанції 10 годину 30 хвилин 23 квітня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

Виконання приводу ОСОБА_7 доручити Святошинському УП ГУНП в м. Києві.

Контроль за виконанням покласти на Київську місцеву прокуратуру № 8 та Головне управління Національної поліції в м. Києві.

Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3