У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання потерпілого ОСОБА_3 про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України) в рамках кримінального провадження №0011869 від 13.10.2017, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді від ОСОБА_3 надійшло клопотання про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України) в рамках кримінального провадження №0011869 від 13.10.2017, в якому заявник просить:
встановити старшому слідчому Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0011869 від 13.10.2017 процесуальний строк 1 (один) місяць для проведення слідчих дій:

огляду в порядку ст. 237 КПК України за участю потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у Головному слідчому управлінні Генеральної прокуратури України матеріалів кримінального провадження № 0000384 від 15.04.2014;

допиту в порядку вимог п. 2 ч. 5 ст. 69 КПК України як експерта - судового експерта відділу військових експертиз КНДІСЕ ОСОБА_6 (за участю потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ) з питань, зазначених у клопотаннях потерпілого ОСОБА_3 від 6 та 18 грудня 2017 року та від 12.02.2018;

допиту в порядку вимог п.2 ч.5 ст.69 КПК України як експерта - начальника відділу військових експертиз КНДІСЕ ОСОБА_8 з питань, зазначених у клопотаннях потерпілого ОСОБА_9 від 7 та 25 грудня 2017 року;

допиту як свідка слідчого в ОВС четвертого слідчого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 з питань, зазначених у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 7.12.2017;

допиту як свідка старшого слідчого в ОВС третього відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 з питань, зазначених у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 7.12.2017.

допиту як свідка заступника директора Київського науково- дослідного інституту судових експертиз з експертної роботи - заступника голови експертно-кваліфікаційної комісії ОСОБА_12 (за участю потерпілого ОСОБА_3 ) з питань отримання ОСОБА_6 кваліфікації судового експерта та наявності у нього спеціальних знань для складання висновку експерта № 6098/16-62 ДСК, та обставин проведення даної судової експертизи, з питань зазначених у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 4.09.2018.

2. Встановити старшому слідчому Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0011869 від 13.10.2017 процесуальний строк 2 (два) місяці для проведення процесуальних дій:

2.1. Витребування в порядку ст.93 КПК України з Центрального управління СБУ інформації про номери та дати вихідних шифротелеграм УСБУ в Луганській області, а також про дати і вхідні номери цих шифротелеграм, за якими їх зареєстровано у Центральному управлінні СБУ, які стосуються роботи УСБУ в Луганській області:

по документуванню злочинної діяльності розвідувально-диверсійної організації Армія Південного Сходу;

плануванню операції по затриманню керівників розвідувально- диверсійної організації Армія Південного Сходу та про результати операції 5.04.2014;

про роботу по зриву проведення сепаратиського референдуму в Луганській області у березні 2014 року;

про попередження керівництва Центрального апарата СБУ про те, що у випадку масових заворушень в Луганську у квітні 2014 року керівництво ГУ МВС України в Луганській області займе нейтральну позицію і не буде заважати захопленню адмінбудівель.

Після чого у відповідності до вимог ст.ст. 159-160, 162-165 КПК України отримати тимчасовий доступ до зазначених документів, які містять охоронювану законом таємницю, і які зберігаються в Центральному управлінні СБУ, з правом вилучення належним чином завірених копій вказаних документів.

2.2. Отримання у відповідності до вимог ст.ст. 159-160, 162-165 КПК України тимчасового доступу до документів Центрального управління СБУ, які зазначені у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 4.12.2017 та містять охоронювану законом таємницю, з правом вилучення належним чином завірених копій вказаних документів, а саме:

а) Вихідних шифротелеграм, які підписані Головою Служби безпеки України ОСОБА_13 , та які у період березня - квітня 2014 року були направлені до УСБУ в Луганській області Службою мобілізації та територіальної оборони СБ України:

Щодо якісного проведення заходів короткострокового стратегічного планування застосування Збройних Сил України, таємно - п. 1.3.2 РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 805, підписний № 1003Е, від 3.03.2014;

Щодо проведення заходів з територіальної оборони України, таємно - п. 1.3.2 РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 932, підписний № 1004Е, від 9.03.2014;

Щодо можливого оголошення загальної та часткової мобілізації', таємно - п.1.1. РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 1052, підписаний № 1005Е, від 15.03.2014;

Щодо виконання Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію, таємно - п.1.1. РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 1161, підписний № 1006Е, від 19.03.2014;

Щодо переопрацювання штатів на воєнний час, таємно п.1.1. РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 1240, підписний № 1007Е, від 22.03.2014;

б) Документів, які надійшли у період березня-квітня 2014 року з УСБУ в Луганській області до СМТО СБ України:

вхідна шифротелеграма Щодо уточнення алгоритму дій щодо оповіщення збору, розосередження та приведення у бойову готовність, таємно - п.1.1.2 РПВДТ-5 років, реєстраційний номер - 4688, підписний № 97354, від 10.03.2014, підписав начальник УСБУ в Луганській області генерал-майор ОСОБА_14 ;

супровідний лист Щодо уточнення плану участі УСБУ в Луганській області у територіальній обороні України зони ТрО № 24, для службового користування, № 63/16/2925-4, від 05.03.2014, підписав заступник начальника УСБУ в Луганській області полковник ОСОБА_15 ;

донесення про одержання сигналу розпорядження про введення ступеня бойової готовності ПІДВИЩЕНА, форма № 1/М, таємно - п.1.1. РПВДТ-5 років, № 63/16/3396-4, від 21.03.2014, підписав начальник УСБУ в Луганській області генерал-майор ОСОБА_7 ;

донесення про приведення в бойову готовність ПІДВИЩЕНА, форма № 2/М, таємно-п.1.1. РПВДТ-5 років, № 63/16/3397-4, від 21.03.2014, підписав начальник УСБУ в Луганській області генерал-майор ОСОБА_7 .

2.3. Отримання у відповідності до вимог ст.ст. 159-160, 162-165 КПК України тимчасового доступу до документів Центрального управління СБУ, які зазначені у клопотаннях потерпілого ОСОБА_3 від 4.12.2017 та від 4.09.2018 та містять охоронювану законом таємницю, з правом вилучення належним чином завірених копій вказаних документів, а саме:

а) Листа першого заступника Міністра внутрішніх справ МВС України ОСОБА_16 , який надійшов в Центральний апарат СБУ 23.05.2014 разом з супровідним листом з Генеральної прокуратури України від 22.05.2014 № 04/4/1-151 вих.14 та разом з дорученням Прем`єр - міністра України від 12.04.2014 № 636/0/1-14 ДСК від 12.05.2014 відповідно до доручення в.о. Президента України від 6.05.2014, а також копій документів за результатами опрацювання та перевірки змісту цього листа в СБУ, у тому числі рапорту заступника Голови СБУ ОСОБА_17 та повідомлень керівництва СБУ в Генеральну прокуратуру України та Кабінет Міністрів України;

б) Характеризуючих матеріалів щодо судового експерта ОСОБА_6 - його послужного списку з зазначенням в ньому також даних про строкову службу в Збройних Силах, навчання у Московському військовому інституті, проходження служби у період після закінчення навчання в інституті до зарахування на військову службу в СБУ, а також щодо проходження ним військової служби в органах СБУ;

в) Документів, які стосуються організації територіальної оборони в УСБУ в Луганській області весною 2014 року:

- Інструкції про організацію в Службі безпеки України заходів з підготовки та ведення територіальної оборони України, затвердженої

наказом ЦУ СБУ від 20.03.2014 № 123/ДСК;

- планів участі СБУ та її регіональних органів, у тому числі У СБУ в Луганській області, у територіальній обороні станом на період з 10 березня по 6 квітня 2014 року;

г) Інструкції з охорони і пропускного режиму в адміністративних будинках і на об`єктах СБ України, яку затверджено наказом № 800/ДСК від 10.12.2014 Голови СБУ ОСОБА_13 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 29.12.2014 за № 1653/26430), та усіх других примірників документів (супровідних листів, обґрунтування подання нормативно-правового акту на державну реєстрацію тощо), які були надані Центральним апаратом СБУ до Міністерства юстиції України для обґрунтування державної реєстрації 29.12.2014 за № 1653/26430 даної Інструкції.

д) Усіх документів, які були надані Центральним апаратом СБУ до Міністерства юстиції України для обґрунтування державної реєстрації 22.08.2016 за номером-1164/29294 Інструкції з придбання у Службі безпеки України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система (затверджена сумісним наказом СБУ та МВС України № 427/784 від 12.08.2016).

Обов`язок виконання ухвали щодо проведення слідчих та процесуальних дій у визначений слідчим суд дею строк покласти на старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0011869.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора-процесуального керівника в кримінальному провадженні №0011869.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що слідчим ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011869 від 13.10.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1,2 ст.384 КК України, за фактом складання судовим експертом відділу військових експертиз КНДІСЕ ОСОБА_6 завідомо неправдивого висновку експерта № 6098/16-62 ДСК від 26.10.2016.

Зазначив, що майже 12 місяців досудового розслідування слідчим та процесуальним керівником порушені розумні строки досудового розслідування, а саме: не вчинено жодних процесуальних дій направлених на встановлення всіх обставин вчинення злочинів. Разом з тим, вказав що під час досудового розслідування ним було подано ряд клопотань в порядку ст.220 КПК України, про проведення процесуальних дій спрямованих на збір доказів.

Також посилався на те, що виконання вказаних вище процесуальних дій є обов`язковим відповідно до письмових вказівок прокурора в порядку ст. 36 КПК України і для їх виконання були встановлені відповідні граничні строки, однак, станом на день подачі клопотання до суду слідчим дії не виконані.

У зв`язку з наведеним заявник вважає за необхідне встановити процесуальні строки для вчинення процесуальних дій.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що клопотання потерпілого будуть розглянуті та вчинятимуться процесуальні дії, однак, станом на сьогоднішній день в його провадженні перебуває 291 кримінальне провадження різної складності, тому зважаючи на його завантаженість, у встановлені строки слідчий позбавлений можливості у терміни, зазначені потерпілим у клопотанні, вчинити всі процесуальні дії у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011869 від 13.10.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1,2 ст.384 КК України, за фактом складання судовим експертом відділу військових експертиз КНДІСЕ ОСОБА_6 завідомо неправдивого висновку експерта № 6098/16-62 ДСК від 26.10.2016.

Потерпілим у вказаному провадженні є, зокрема, ОСОБА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_3 слідчому у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 були подані клопотання в порядку ст. 220 КПК України про проведення процесуальних дій, спрямованих на збір доказів, які безпосередньо стосуються предмету доказування, а саме: щодо огляду в порядку ст. 237 КПК України, допитів експертів, свідків, надсилання запитів, отримання тимчасового доступу до речей та документів.

Згідно пояснень учасників судового розгляду клопотання ОСОБА_3 були розглянуті та задоволені.

Крім того, як вбачається з відповіді старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 04.10.2018, адресованій ОСОБА_3 , про час та місце проведення слідчих дій, перелічених у його клопотанні буде повідомлено додатково.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Стаття 64 Конституції України визначає заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недоторканість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Так, згідно ст. 219 КПК України (в ред. Закону від 03.10.2017) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що положення ст.219 КПК України (в ред. Закону від 03.10.2017) не розповсюджуються на кримінальні провадження, відомості про які внесено до ЄРДР набрання чинності цим Законом.

Так, згідно ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розумність строків, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини і громадянина. Зазначені доводи безперечно доводять можливість та необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора в період досудового провадження до суду без будь-якого винятку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», вся діяльність суддів повинна бути підпорядкована захисту прав та свобод людини і громадянина, шляхом розгляду судових справ у повній відповідності з Конституцією та законами України суди зобов`язані забезпечити рівність громадян перед законом і судом. Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, суди не вправі з часу введення Конституції в дію відмовляти фізичним чи юридичним особам у прийнятті до судового розгляду заяв і звернень. Суди не вправі відмовити у судовому захисту прав та свобод людини і громадянина, у прийнятті скарг на рішення, дії чи бездіяльність органі державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб з підстав, не передбачених Конституцією чи законом. При цьому слід мати на увазі, що коло прав і свобод людини і громадянина, закріплених Конституцією, не є вичерпним.

Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, у справі «Меріт проти України» (заява N 66561/01) Європейський суд зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду (див. Kudla v. Poland [GC, по. 30210/96, з 124, ECHR 2000-XI). Він нагадує, що у кримінальних справах "розумний строк", передбачений статтею 6 параграфа 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді (див., для прикладу, справу Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, параграф 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (див. рішення у справі "Вемгофф проти Німеччини" від 27 червня 1968 року, Series A N 7, сс. 26-27, параграф 19; рішення у справі "Ноймайстер проти Австрії" від 27 червня 1968 року, Series A N 13, с. 45, параграф 110).

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

З доводів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що дійсно подані клопотання потерпілим в порядку ст.220 КПК України, які задоволені слідчим ОСОБА_4 , не виконувались, що свідчить про нездійснення стороною обвинувачення всіх необхідних дій для встановлення усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України) в рамках кримінального провадження №0011869 від 13.10.2017.
Слідчий суддя, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 55, 64 Конституції України, ст.ст. 1-35, 113, 114, 116, 219, 303-309, 369-371 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України) в рамках кримінального провадження №0011869 від 13.10.2017.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1