№ 1-кп/337/84/2019
ЄУН №337/4006/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження, в межах якого обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого останнього разу продовжено до 6 січня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підстав для зміни обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування йому більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 клопотання , заявлене прокурором підтримала.

Захисник ОСОБА_7 надала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під варти на домашній арешт, посилаючись на те що ОСОБА_6 страждає на ряд хронічних захворювань, необхідного лікування в умовах СІЗО останній не отримує, стан здоров`я значно погіршується, вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 повністю забезпечить його належну процесуальну поведінку та запобігання ризикам, на які посилається прокурор, проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує. Вважає, що домашній арешт може бути обраний за місцем реєстрації ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , де мешкають його батьки.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, підтримав клопотання, заявлене його захисником, просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з будь-якої адреси, чи то за місцем його реєстрації, чи то за адресою, яка була запропонована його захисником раніше.

Прокурор та потерпіла за клопотанням захисника заперечують.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, суд вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , заявлене прокурором підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Хортицького району м. Запоріжжя від 24 липня 2018 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 20 вересня 2018 року, включно, який був продовжений ухвалами суду , останнього разу на строк до 6 січня 2019 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наслідками розгляду питання що продовження (зміни ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що на даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не вбачається, оскільки ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися та не відпали та продовжують існувати на теперішній час .

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічного злочину, не одружений та непрацюючий, стійких соціальних зв`язків не має, що свідчить про можливість переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та не виконувати процесуальні обов`язки, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та буде недостатнім для забезпечення запобігання ризикам, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, обвинувачений до взяття під варту фактично мешкав у тому ж під`їзді будинку, що й потерпіла та свідки, поверхом вище потерпілої, тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з зазначеної адреси може призвести до виникнення ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_4 та свідків. Крім того, потерпіла у судовому засіданні, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, пояснила суду, що після порушення кримінальної справи до неї телефонували невідомі особи, які намагалися вплинути на неї з метою уникнення ОСОБА_6 відповідальності за вчинене.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Отже, продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого, не є перешкодою для тримання під вартою, неможливість отримання необхідної медичної допомоги в умовах СІЗО суду належними доказами не доведена.

На підставі викладеного, суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.331 КПК України, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та вважає за необхідне продовжити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО до 60 днів

Клопотання заявлене захисником щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт задоволеною не підлягає , оскільки захисник у своєму клопотанні взагалі не зазначає адресу, з якою він просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, стосовно адреси за місцем реєстрації ОСОБА_6 , про яку захисником було повідомлено у судовому засіданні , а саме : АДРЕСА_1 - не надає довідку щодо осіб, що зареєстровані за такою адресою, не зазначає кому на праві власності належить зазначене житло, та належними доказами не доводить міцність соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його реєстрації, адреса якої не співпадала з фактичним місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 на час його затримання.

Стосовно можливості обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою, на яку послався обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні, а саме: АДРЕСА_2 ., суд повторно зазначає наступне :

Відповідно до рішення виконавчого комітету № 465 від 10 липня 2008 року вбачається, що зазначена адреса була присвоєна земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому товаристві «Автомобіліст», жодного доказу на наявність на зазначеній земельній ділянці будь-якого житла, в якому буде мешкати та перебувати в умовах домашнього арешту, суду не надано взагалі , міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у нього родини та утриманців суду належними доказами суду не доведена; власником зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_8 , яка є знайомою обвинуваченого та не являється його родичем взагалі; та фактично мешкає за іншою адресою АДРЕСА_3 (населений пункт не зазначений) , що також спростовує міцність соціальних зв`язків за адресою, за якою просить визначити домашній арешт.

Доказів щодо ненадання ОСОБА_6 належної медичної допомоги в умовах СІЗО захисником взагалі не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177,178,183,331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з професійно - технічною освітою, не одруженому, не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі строком до 60 днів до 4 березня 2019 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 під вартою в Запорізькому Слідчому ізоляторі .

Повідомити про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Хортицького району м. Запоріжжя, начальника Запорізького Слідчого ізолятора, направивши на їх адресу копію ухвали.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт відмовити.

Вручити копію ухвали обвинуваченому ОСОБА_6

Суддя: ОСОБА_1