Справа №:755/9868/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району, с. Бистрик, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району, с. Бистрик, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 05.02.2013 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; відповідно до згідно ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки; 12.09.2014 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 16.12.2016 звільнений з Житомирської ВК № 4 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005593 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців до 04 січня 2019 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, розгляд провадження не закінчено, можуть ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, раніше неодноразово були засуджені, що вказує на їх схильність до скоєння нових та продовження кримінальних правопорушень.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти заявленого клопотання, захисник ОСОБА_4 , заперечував проти заявленого клопотання, щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, захисник ОСОБА_5 також заперечував проти заявленого клопотання, щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, просив призначити запобіжний захід більш м`який, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються дані про особу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , офіційно не працюють, не мають постійного джерела прибутку, раніше судимі, що може свідчити про їхні наміри переховуватись від суду, схильні до вчинення інших кримінальних правопорушень, обвинувачуються у вчиненні умисного злочину з корисливим мотивом, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

У даному кримінальному провадженні, строк тримання обвинувачених під вартою не виходить за межі, визначені КПК України, є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Житомирської області, Бердичівського району, с. Бистрик, українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців, до 24 лютого 2019 року, включно.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Житомирської області, Бердичівського району, с. Бистрик, українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців, до 24 лютого 2019 року, включно.
Копію ухвали вручити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурору та захисникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя