Провадження № 1-кп/243/263/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» січня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в місті Слов`янську кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001414 від 06 липня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, які надійшли з Військової прокуратури Донецького гарнізону 07 грудня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булавинівка, Новопсковського району Луганської області, громадянина України, українця, військовослужбовця служби за контрактом, стрільця-помічника гранатометника 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України при наступних обставинах.

15 вересня 2017 року між солдатом ОСОБА_4 та Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_2 , укладено «Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» терміном три роки.

Відповідно до наказу командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 49-РС від 26.12.2017 року, солдата ОСОБА_4 , призначено стрільцем-помічником гранатометника першої десантно-штурмового взводу третьої десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України та виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення та вважався таким, що вибув до нового місця служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Будучи військовослужбовцем служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127-128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

30 травня 2018 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування та без поважних причин вчинив самовільне залишення території військової частини НОМЕР_1 , що розташовується у АДРЕСА_2 .

Таким чином, в період часу з 30 травня 2018 року по 15 серпня 2018 року, солдат ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, перебував за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 30 травня 2018 року, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, він самовільно залишив військову частину, яка дислокується у АДРЕСА_2 і поїхав за місцем свого мешкання до Луганської області, сел. Троїцьке, де перебував до серпня 2018 року, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання. 15 серпня 2018 року, він самостійно повернувся у розташування військової частини НОМЕР_1 . Причиною самовільного залишення ним військової частини стала хвороба його дружини. Розуміє, що ця причина не є поважною для залишення військової частини. У скоєному щиросердно розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ні ким не оспорюються. Вважає за можливим обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та його позиція є добровільною. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, кваліфіковані вірно, оскільки, він будучі військовослужбовцем, 30 травня 2018 року самовільно залишив військову частину та ухилявся від військової служби до 15 серпня 2018 року, в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем постійного мешкання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра. Одружений, виховує двох малолітніх дітей. В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує його щире каяття.

Згідно висновку, викладеному у досудовій доповіді Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» в Донецькій області, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити покарання, без ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього випробувального строку відповідно до ст. ст. 75,76 КК України, оскільки воно буде сприяти його виправленню та попередженню від скоєння нових правопорушень, буде необхідним та достатнім.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання в вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо протягом встановленого судом строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1