Справа № 460/4747/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/92/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.10.2018 року відмовлено задоволено клопотання слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 17.12.2018 року та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою. При цьому, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та в разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній періодично їздить в Республіку Польщу, впливати на свідків, з якими перебуває в приязних відносинах, та вчинити інші кримінальні правопорушення щодо потерпілого та свідків, а також матиме реальну можливість знищити, сховати будь-яку з речей, які можуть мати істотне значення для кримінального провадження.

Крім цього, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_7 ніде не працює, розлучений та немає міцних соціальних зв`язків.

З огляду на вище викладене, сторона обвинувачення вважає рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту не обґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви та судовому засіданні навів аналогічні доводи, потерпіла також підтримала апеляційну скаргу прокурора.

Захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечили подану апеляційну скаргу прокурора та вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги прокурора, пояснення учасників апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 16.10.2018 року оголошено підозру у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який за вимогами ст.12 КК України є тяжким злочином.

Санкцією ч.2 ст.121 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що були долучені до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу та належним чином досліджені слідчим суддею.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний періодично виїжджає до Республіки Польща, а отже може ухилитись від слідства і суду, а також може впливати на свідків та спотворювати істину, оскільки свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 показали, що ОСОБА_7 просив їх не говорити поліції, що це він побив Добрянського Василя.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів враховує особу та стан здоров`я підозрюваного, який раніше не судимий, немає захворювань, які перешкоджають утриманню у слідчому ізоляторі, ніде не працює, розлучений, має трьох неповнолітніх дітей, які проживають із колишньою дружиною, та немає міцних соціальних зв`язків.

Також колегія суддів в порядку ч.4 ст.183 КПК України вважає за можливе при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства та внаслідок злочину спричинена загибель людини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.10.2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 грудня 2018 року включно без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та процесуальних прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

.

Головуючий:

Судді: