Справа № 373/719/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастова Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника бойових дій,

в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 129, ч.2 ст.162, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.3 ст.407 КК України, -

встановив:

03 січня 2015 року близько 11 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в лісопосадці біля зупинки Кавказ на автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, неподалік с.Стовп`яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, знайшов мішок білого кольору, в якому виявив один автомат «АКС-74»; 130 шт. патронів; 5 гранат (3 гранати типу РГД-5, 2 гранати типу Ф-1); 4 магазини до автомату АКС. Дані предмети ОСОБА_3 з метою незаконного придбання переніс до власного автомобіля марки «ВАЗ-2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому почав їх зберігати та перевозити.

07 січня 2015 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , дістав із власного автомобіля марки «ВАЗ-2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знайдену 03 січня 2015 року вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме: автомат «АКС-74», 130 шт. патронів; 5 гранат (3 гранати типу РГД-5, 2 гранати типу Ф-1), які підніс до території вищевказаного домоволодіння та здійснив близько 26 пострілів із вищезазначеного автомату, з яких 18 влучили в металеву хвіртку. Продовжуючи свої злочинні дії, заніс до вищевказаного будинку та незаконно, проти волі власника будинку ОСОБА_7 збув останньому, шляхом дарування, два патрони до автомату «АКС-74», калібру 5,45Х39, та одну гранату РГД-5.

08 січня 2015 року близько 01 год. (точного часу не встановлено) ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані із незаконним поводженням із зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями, на невстановленому автомобілі, незаконно, зберігаючи при собі, перевіз знайдені 03 січня 2015 року вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: один автомат «АКС-74», патрони в кількості 130 шт., 5 гранат, а саме: 3 гранати типу РГД-5 та дві гранати типу Ф-1, до лісосмуги, розташованої поблизу с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області, де, з метою приховування злочину, заховав їх. Частина з них була знайдена ОСОБА_8

08 січня 2015 року близько 10 год 05 хв. працівниками міліції в домоволодінні ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 було вилучено два патрони до автомату «АКС-74», калібру 5,45Х39 та одну гранату РГД-5.

08 січня 2015 року близько 13 год 20 хв. працівниками міліції поблизу с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області було виявлено та вилучено автомат «Калашникова», який згідно висновку експерта № 3-01/45 від 13 лютого 2015 року є вогнепальною зброєю.

Наданий на дослідження предмет є нарізною бойовою вогнепальною зброєю, автоматом «АКС-74», № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, калібру 5,45х39, придатний до стрільби, можливо провести постріли лише набоями калібру 5,45х39.

09 січня 2015 року о 17 год 00 хв. ОСОБА_8 добровільно здав працівникам міліції бойові припаси та вибухові пристрої, а саме: патрони в кількості 102 шт., бойову гранату, та два запали.

13 січня 2015 року близько 13 год 25 хв. працівниками міліції за місцем тимчасового перебування ОСОБА_8 у кв. АДРЕСА_3 , було вилучено бойову гранату.

Крім того, 07 січня 2015 року близько 16 год 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись з вул. Енгельса в напрямку вул. Остапа Вишні в м. Переяслав-Хмельницький Київської області здійснив зіткнення з бетонною перешкодою, яка розташована напроти подвір`я будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого автомобіль зазнав механічні пошкодження. З метою з`ясування обставин зіткнення та власника вказаної бетонної опори, ОСОБА_3 підійшов до вхідної хвіртки та через вмонтований дзвінок домофону викликав власника будинку, яким виявився ОСОБА_7 . Під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, під час якої вони штовхали один одного, захвачуючи руками за одяг. Через незначний час вказана сварка закінчилася і ОСОБА_7 повернувся до місяця свого проживання, а ОСОБА_3 направився до приміщення магазину, який розташований по АДРЕСА_4 .

07 січня 2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 , з метою вчинення хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї, підійшов до свого автомобіля, марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дістав із багажного відділення нарізну бойову вогнепальну зброю, автомат «АКС-74», калібру 5,45x39, після чого вставив в нього магазин, в якому знаходилася невстановлена кількість набоїв, одягнув на себе армійську жилет-розгрузку, в якій знаходилося три магазина до автомата з набоями в кількості всього до 130 штук та невстановлена кількість бойових гранат, серед яких була одна ручна граната типу РГД-5.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_3 підійшов до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 та подзвонив у домофон поблизу хвіртки огорожі. Відкликнувшись на дзвінок домофону, до хвіртки підійшов ОСОБА_7 , який, відчинивши замок на хвіртці, через отвір визирнув на вулицю, де побачив ОСОБА_3 з вогнепальною зброєю в руках - автоматом «Калашникова», направленим в його бік. В цей час ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, підійшов до хвіртки та намагався зайти на подвір`я. ОСОБА_7 попрохав відійти від меж його господарства та зачинив хвіртку на електричний замок (зачіпку) та на верхній металевий засув.

Після цього ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно з особливою зухвалістю, з мотиву явної неповаги до суспільства, тримаючи в бойовому положенні заздалегідь принесену із собою вогнепальну зброю, а саме «АКС- 74» (Автомат Калашникова Складний), зняв запобіжник із положення запобігання та, з метою відчинення хвіртки, здійснив 18 пострілів в область замка хвіртки огорожі господарства.

Знаходячись у стані реальної загрози своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_7 швидко направився через двір у напрямку житлового будинку, щоб викликати допомогу.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 переліз через ворота огорожі та незаконно потрапив на територію вищевказаного подвір`я, підбіг до потерпілого ОСОБА_7 , якому почав погрожувати вбивством, направивши в його бік дуло автомата. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зайшли в середину будинку, де ОСОБА_3 продовжував погрожувати останньому, направляючи в його бік дуло автомата, та при цьому демонструючи ручну гранату типу РГД-5.

08 січня 2015 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 покинув місце проживання ОСОБА_7 та зник у невідомому напрямку.

Також, 07 січня 2015 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках принесену з собою вогнепальну зброю, а саме автомат «АКС-74» калібру 5,45x39, почав погрожувати вбивством потерпілому ОСОБА_7 , після чого з метою виникнення у останнього реальних підстав для побоювання здійснення даних погроз, здійснив близько 18 пострілів у напрямку хвіртки огорожі будинку, за якою знаходився потерпілий ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 переліз через ворота огорожі та підбіг до потерпілого ОСОБА_7 , якому почав погрожувати вбивством, направивши в його бік дуло автомата. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зайшли в середину будинку, де ОСОБА_3 продовжував погрожувати останньому вбивством, направляючи в його бік дуло автомата, тримаючи руку в області спускового гачка та демонструючи ручну гранати типу РГД-5, тим самим переконуючи потерпілого ОСОБА_7 в реальності здійснення своїх погроз.

08 січня 2015 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 , після вчинення всіх необхідних дій, направлених на погрозу вбивством ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 07 січня 2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 підійшов до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 та подзвонив у домофон поблизу хвіртки огорожі. Відкликнувшись на дзвінок домофону, до хвіртки підійшов ОСОБА_7 , який, відчинивши замок на хвіртці через отвір, виглянув на вулицю, де побачив ОСОБА_3 з вогнепальною зброєю в руках - автоматом «Калашникова», направленим в його бік. В цей час ОСОБА_3 діючи умисно, з метою проникнення до подвір`я, підійшов до хвіртки та намагався зайти в середину. Власник подвір`я ОСОБА_7 попрохав невідомого йому на той час чоловіка відійти від меж його господарства та зачинив хвіртку на електричний замок (зачіпку) та на верхній металевий засув.

Після цього, ОСОБА_3 , тримаючи в бойовому положенні заздалегідь принесену із собою вогнепальну зброю, а саме «АКС- 74» (Автомат Калашникова Складний), зняв запобіжник із положення запобігання та, з метою відчинення хвіртки для безперешкодного проникнення в середину, здійснив близько 18 пострілів в область замка хвіртки огорожі господарства.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, ОСОБА_3 переліз через ворота огорожі та незаконно потрапив на територію вищевказаного подвір`я, після чого, реалізуючи свій злочинний намір, погрожуючи потерпілому ОСОБА_7 вбивством, незаконно проник до його будинку АДРЕСА_2 , де перебував приблизно до 00 год. 30 хв. 08 січня 2015 року.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, призваним під-час мобілізації та проходячи військову службу у військовий частині польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), 19 січня 2015 року після обрання йому судом запобіжного заходу, який не пов`язаний з обмеженням волі, та наданням реальної можливості виконувати військовий обов`язок у вищевказаній військовій частині, бажаючи тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), навмисно не з`явився вчасно на службу без поважних причин та до 08 травня 2015 року проводив час на власний розсуд за місцем проживання, до медичних установ та органів державної влади не звертався.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.162, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 та ч.3 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що незадовго до даних подій в кінці 2014 році повернувся із зони АТО, мав підвищене відчуття справедливості. В той вечір їхав з товаришем від третього товариша. Наїхали на стовпчики, які були посеред дороги, пошкодивши автомобіль. Він подзвонив у ворота, щоб дізнатися, хто ці стовпчики поставив і і вирішити питання ремонту автомобіля. Вийшов потерпілий, почав кричати, що вони «ніхто», ображати. Після цього пішов з товаришем до магазину, а потім сам повернувся до будинку ОСОБА_7 , взяв з автомобіля автомат та гранату, які знайшов, коли їздив на рибалку в лісі біля с. Стовп`яги. Подзвонив у ворота, потім почав стріляти, але не по особі, а щоб зламати замок та зайти. Переліз через паркан. ОСОБА_7 запросив в хату, вони довго сиділи розмовляли про життя, а потім він пішов, залишивши на згадку гранату. Підтвердив, що був емоційно збуджений і з його поведінки ОСОБА_7 міг сприйняти такі його дії як реальну загрозу, хоча насправді нічого поганого на меті не мав. Вранці наступного дня зателефонував товариш ОСОБА_9 і сказав, що його шукає міліція Він добровільно показав місце, де заховав зброю. Все визнавав. Після того, як вийшов під домашній арешт на службу не ходив, бо автомобіль був пошкоджений, а без автомобіля він не встигав би у визначений в ухвалі час. Крім того, приходив у військову частину, однак ніхто йому не зміг достойменно пояснити, чи потрібно йому прибувати на службу. Не виконував обов`язки служби до травня 2015. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати та застосувати до нього амністію, оскільки він є учасником бойових дій і брав безпосередню участь в антитерористичній операції та забезпеченні її проведення. Також зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час даних подій.

Подія кримінального правопорушення (злочину) та винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) доводиться і показаннями свідків, матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- заявою ОСОБА_7 від 08 січня 2015 року про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої йому особи, яка за місцем його проживання по АДРЕСА_2 із застосування вогнепальної зброї погрожувала йому вбивством (т.4, а.с.212);

- витягом із кримінального провадження № 0000023, відповідно до якого 08 січня 2015 року близько 02 год. поблизу будинку АДРЕСА_2 було чути звуки, схожі на постріли з автоматичної зброї. Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України.

Крім того, в період часу із 19 год 00 хв. 07 січня 2015 року по 00 год. 20 хв. 08 січня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 та застосовуючи предмети, схожі на автомат «Калашникова» та бойову гранату, погрожував йому вбивством. Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України.

Крім того, 03 січня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у лісопосадці, неподалік с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області, під ковдрою на смітнику знайшов нарізну вогнепальну зброю автомат «АКС-74», № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, калібру 5,45х39; дві наступальні осколочні ручні гранати РГД-5, які відносяться до боєприпасів; два уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ, які являються вибуховими пристроями; патрони калібру 5,45х39 в кількості 102 шт., які являються боєприпасами для стрільби з автоматів системи «Калашникова», які перевозив та зберігав без мети збуту. Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України (т.4, а.с.204-206);

- витягом із кримінального провадження № 0000051, відомості про яке 18 лютого 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 07 січня 2015 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , погрожуючи вогнепальною зброєю автоматом «АКС-74», незаконно проник до будинку по АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.2 ст.162 КК України (т.4, а.с.207);

- витягом із кримінального провадження № 0000108, внесеному 27 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що в період часу із 19 січня 2015 року по 13 травня 2015 року ОСОБА_3 самовільно залишив місце служби (Військову частину польова пошта В НОМЕР_4 ), своїх службових обов`язків не виконував, час проводив на власний розсуд (т.2, а.с.61).

- постановою старшого прокурора Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 від 08 січня 2015 року, якою було об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000025 та № 0000023 із присвоєнням їм № 0000023 (т.4, а.с.171-172);

- постановою старшого прокурора Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_11 від 20 лютого 2015 року, якою було об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000023 від 08 січня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.129 КК України, № 0000050 від 18 лютого 2015 року за ч.2 ст.162 КК України, № 0000051 від 18 лютого 2015 року за ч.1 ст.263 КК України об`єднати в одне провадження за № 0000023 (т.4, а.с.168-170);

- постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12 від 10 лютого 2015 року про уточнення анкетних даних у процесуальних документах кримінального провадження № 0000023, відповідно до якої вважати однією і тією самою особою ОСОБА_13 та ОСОБА_13 , надалі йменувати його у процесуальних документах, як ОСОБА_3 (т.4, а.с.25-26);

- заявою ОСОБА_14 від 08 січня 2015 року про визнання його потерпілим (т.3, а.с.145);

- протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року, в ході якого було оглянуто територія перед подвір`ям, домогосподарство по АДРЕСА_2 (т.4, а.с.173-202);

- копією технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_2 , відповідно до якого власником даного будинку є ОСОБА_7 (т.5, а.с.145);

- копією державного акту серії ЯД № 795985 від 09 жовтня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_7 є власником земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 (т.5, а.с.146);

- протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року, в ході якого було виявлено та вилучено на місці, зазначеному ОСОБА_3 , в лісосмузі, неподалік с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області автомат, який був поміщений до пакету «Експертна служба № 3267986» (т.4, а.с.162-166);

- протоколом огляду від 09 січня 2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 добровільно надав зразки слини (т.3, а.с.142-143);

- протоколом огляду місця події від 09 січня 2015 року, в ході якого ОСОБА_3 добровільно видав свій одяг (камуфляжну куртку та штани) (т.4, а.с.156-157);

- протоколом огляду місця події від 09 січня 2015 року, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав речі, які він знайшов у лісосмузі, неподалік с,Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області (т.4, а.с.158-160);

- копіями матеріалів кримінального провадження № 000027 від 10 січня 2015 року, відповідно до яких 08 січня 2015 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в лісопосадці, поблизу с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області, виявив картонну коробку, в якій знаходилися два вибухові пристрої-гранати типу Ф-1 та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини тротил промислового виготовлення, який знаходиться в корпусі наступальної осколочної ручної ручної гранати РГД-5, які незаконно придбав, переніс та зберігав по АДРЕСА_5 (т.3, а.с.190-206);

- протоколом огляду місця події від 30 січня 2015 року, в ході якого був оглянутий автомобіль марки «ВАЗ-2102», державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1980 року випуску, який знаходився на подвір`ї по АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_3 (т.3, а.с.209-214);

- протоколом огляду речових доказів від 06 лютого 2015 року (т.4, а.с.31-32);

- протоколом огляду речових доказів від 16 лютого 2015 року (т.4, а.с.30);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 лютого 2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнала на фотознімку № 4 чоловіка, який 07 січня 2015 року о 16 год. під час спілкування з нею в магазину «Продукти» запитував, хто проживає в будинку АДРЕСА_2 , та погрожував розібратися з ним (т.3, а.с.132-133);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 лютого 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 (т.5, а.с.77-86);

- протоколом огляду місця події від 14 лютого 2015 року, в ході якого було оглянута територія, що розташована перед домоволодінням по АДРЕСА_2 (т.5, а.с.159-172);

- інформацією Управління Державної автомобільної інспекції № 1341 від 20 лютого 2015 року, відповідно до якої транспортний засіб марки «ВАЗ-2102», державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 (т.4, а.с.8-11);

- протоколом огляду місця події від 13 лютого 2015 року, в ході якого був оглянутий автомобіль марки «ВАЗ-2102», державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1980 року випуску, який знаходився на подвір`ї по АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_3 (т.5, а.с.173-182);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого старший слідчий СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12 в приміщенні ПрАТ «Київстар» ознайомився із відомостями про користування телефонним номером НОМЕР_5 за період часу із 14 год. 00 хв. 07 січня 2015 року до 14 год. 00 хв. 08 січня 2015 року (а.с.153-155);

- описом речей і документів від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року була занесена інформація про відомості користування мобільним номером НОМЕР_5 на магнітний носій CD-R 700 Мв/800 min (а.с.156-157);

- протоколом огляду від 19 лютого 2015 року, в ході якого було оглянуто оптичний носій інформації «CD-R» для електронних систем зчитування інформації з результатами тимчасового доступу до речей та документів, яка вилучена в ПрАТ «Київстар» щодо користування абонентським телефонним номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 (т.3, а.с.146-152);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого старший слідчий СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12 в приміщенні ТОВ «Астеліт» ознайомився із відомостями про користування телефонним номером НОМЕР_6 за період часу із 14 год. 00 хв. 07 січня 2015 року до 14 год. 00 хв. 08 січня 2015 року (а.с.171-173);

- описом речей і документів від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року була занесена інформація про відомості користування номером +06 на магнітний носій CD-R 700 Мв/800 min (а.с.174-175);

- протоколом огляду від 18 лютого 2015 року, в ході якого було оглянуто оптичний носій інформації «CD-R» для електронних систем зчитування інформації з результатами тимчасового доступу до речей та документів, яка вилучена в ТОВ «Астеліт» щодо користування абонентським телефонним номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 . Аналізуючи телефонні дзвінки та матеріали кримінального провадження, слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період часу із 17 год. 49 хв. по 22 год. 06 хв. 07 січня 2015 року (т.3, а.с.164-170);

- висновком експерта № 12 від 08 січня 2015 року відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, лівої кисті та правої гомілки, які характерні для дії тупого твердого предмету (ів) або при удару об такий (і), за давністю можуть відповідати терміну, вказаному в постанові (07 січня 2015 року) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень(т.4, а.с.147-148);

- висновком експерта № 3-02/41 від 16 січня 2015 року, відповідно до якого на предметі, схожому на автомат, який був виявлений та вилучений 08 січня 2015 року під час огляду місця події неподалік с.Чирське Переяслав-Хмельницького району Київської області, слідів папілярних узорів не виявлено (т.4, а.с.129-132);

- висновком експерта № 3-02/66 від 26 січня 2015 року, відповідно до якого серед чотирьох відрізків прозорої липкої стрічки, які були вилучені 08 січня 2014 року під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_2 , один слід папілярного узору пальця руки, виявлений на відрізку прозорої липкої стрічки розміром 38х90 мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_3 (т.4, а.с.70-80);

- висновком експерта № 3-02/81 від 28 січня 2015 року, відповідно до якого серед семи слідів папілярних узорів, які були виявлені та вилучені на чашці та чарці 08 січня 2014 року під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_2 , чотири сліди папілярних узорів залишені вказівними пальцями лівої та правої руки ОСОБА_3 (т.4, а.с.57-64);

- актом амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 26 від 06 лютого 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_3 під час проведеного обстеження не виявлено. Лікування від хронічного алкоголізму та наркоманії не потребує (т.4, а.с.95-96);

- висновком експерта № 6-02/5 від 07 лютого 2015 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети, у своїй сукупності, являється наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів, промислового способу виготовлення; надана на експертизу наступальна осколкова ручна граната РГД-5 придатна для здійснення вибуху (т.4, а.с.84-88);

- висновком експерта № 6-02/3 від 08 лютого 2015 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети є корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5, яка являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, промислового способу виготовлення та двома уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які являються вибуховими пристроями, промислового способу виготовлення. Корпус бойової гранати РГД-5 у сукупності із запалом УЗРГМ (УЗРГМ-2) являються наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів. Надана на експертизу наступальна осколкова ручна граната РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, придатні для здійснення вибуху та ініціювання вибуху (т.4, а.с.99-104);

- довідкою Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08 січня 2015 року, відповідно до якої граната РГД-5 із запалом УЗРГМ належить до вибухової категорії небезпечний (т.4, а.с.167);

- висновком експерта № 3-01/44 від 09 лютого 2015 року, відповідно до якого надані на дослідження 102 предмети, схожі на патрони, які були вилучені під час огляду місця події по АДРЕСА_6 , є боєприпасами патронами калібру 5,45х39, придатними до стрільби, використовуються для стрільби із автоматів та кулеметів системи Калашникова та іншої зброї калібру 5,45х39 (т.4, а.с.121-123);

- висновком експерта № 3-01/171 від 13 лютого 2015 року, відповідно до якого на замку, який був вилучений по АДРЕСА_2 , є чотири пошкодження, які являються вогнепальними (т.4, а.с.36-38);

- висновком експерта № 3-01/45 від 13 лютого 2015 року, відповідно до якого наданий на дослідження предмет, вилучений 08 січня 2015 року у ОСОБА_3 є вогнепальною зброєю, нарізною бойовою вогнепальною зброєю, автоматом «АКС-74», № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, калібром 5,45х39, з якого можливо провести постріли лише набоями калібром 5,45х39. Наданий на дослідження автомат справний та придатний для стрільби. Надані на дослідження 26 гільз є частинами (стріляними гільзами) від бойових припасів, набоїв калібру 5,45х39. Надані на дослідження 26 гільз з маркуванням «270 83» стріляні з наданого на дослідження автомату «АКС-74», № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, калібром 5,45х39. Надані на дослідження два предмети, вилучені 08 січня 2015 року по АДРЕСА_2 , є бойовими припасами калібру 5,45х39 до автоматів та кулеметів системи Калашникова та іншої нарізної зброї відповідного калібру, придатні для стрільби з наданого на дослідження автомату «АКС-74», № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, калібром 5,45х39 (т.4, а.с.137-142);

- висновком експерта № 2-04/40 від 14 лютого 2015 року, відповідно до якого генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини ОСОБА_3 (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками клітин на недопалках (об`єкти №№ 3-5 8, 10), які були виявлені та вилучені за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 (т.4, а.с.44-49);

- повідомленням Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області № 283 від 29 січня 2015 року, відповідно до якого протягом 2013-2015 років до відділу скарг та звернень на неправомірні дії ОСОБА_7 з приводу захоплення ним земельних ділянок та з приводу інших конфліктних ситуацій за його участю не надходило (т.3, а.с.240);

- повідомленням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 07-18-269 від 06 лютого 2015 року, відповідно до якого в 2013-2014 роках зміни дорожньої карти вулиці Остапа Вишні в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області щодо дозволів на асфальтування прибудинкової території та встановлення стовпів, блоків, споруд в міській раді не виявлено;

- повідомленням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 09-04-2911 від 30 грудня 2009 року про те, що ОСОБА_7 за власні кошти облаштував частину дороги до свого будинку по вул. Комуністичній від вул. Енгельса, майже до вул. Остапа Вишні. Встановлення металевих стовпчиків, висотою до 0,3 м, вздовж асфальтового покриття, не заважає проїзду легкового автотранспорту, є тимчасовим, на зимовий період, з метою недопущення руйнування дорожнього покриття вантажним автотранспортом (т.3, а.с.244);

- повідомленням Служби автомобільних доріг у Київській області № 06с/231 від 04 лютого 2015 року, відповідно до якого АДРЕСА_7 не входить до мережі автомобільних доріг загального користування та на балансі Служби автомобільних доріг у Київській області не перебуває, питання їх експлуатаційного утримання відноситься до компетенції місцевих органів влади (а.с.250);

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 відокремленого підрозділу Київського ОВК № 216 від 06 лютого 2015 року про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , 1979 року народження, був призваний 29 серпня 2014 року до військової частини- польова пошта НОМЕР_7 на підставі Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року (т.3, а.с.238);

- витягом із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 183 від 29 серпня 2014 року, відповідно до якого старшого сержанта ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу військової частини з 29 серпня 2014 року (т.5, а.с.3);

- витягом із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 26 від 08 січня 2015 року, відповідно до якого було наказано провести службове розслідування по факту самовільного залишення розташування військової частини сержантом ОСОБА_9 та старшим сержантом ОСОБА_3 (т.5, а.с.30);

- довідкою військової частини НОМЕР_8 від 06 серпня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 в період із 08 січня 2015 року до 13 травня 2015 року самовільно залишив місце служби, службових обов`язків не виконував (т.5, а.с.31);

- копією ухвали Апеляційного суду Київської області від 19.01.2015, відповідно до якої до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 18.03.2015 з часовими обмеженнями з 19 год. 0 хв. до 06 год. 00 хв. ( а.с. 228-232 т. 3);

- матеріалам контрольно-наглядової справи домашнього арешту № 2;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав суду, що 07 січня 2015 року ОСОБА_3 , який є його сусідом, не бачив. Від їхнього села до с. Дівички, де проходив службу ОСОБА_17 , близько 40 хв. на автомобілі;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав суду, що знає обвинуваченого, поскільки проходив із ним службу та перебував в зоні дії АТО, після якої реабілітації у психолога не вони проходили. Чи привіз ОСОБА_17 зброю із АТО не знає, не бачив. Про подію дізнався через тиждень. ОСОБА_3 приїхав до військової частини у кінці лютого або в березні у формі. Якісь документи привозив юристу. Про відсутність на службі звичайно потрібно повідомляти командирів;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який показав суду, що є заступником командира військової частини, в якій проходив військову службу ОСОБА_3 . Дізнався про подію через добу. ОСОБА_3 розповідав йому, що стріляв, але скільки раз не казав. Сказав, що йому не сподобалася інтонація(зневажливість) потерпілого. Також, він йому сказав, що зброю привіз із АТО. Облік зброї ведеться, але не тієї, які військовослужбовці знайшли самі. На місці служби ОСОБА_20 не було з 08.01.2015 по 08.05.2015;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав суду, що 08 січня 2015 року після 9 год. бачив автомобіль марки «ВАЗ-2101» на вулиці Польовій. Пошкодження на заборі домоволодіння ОСОБА_22 він не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав суду, що 07 січня 2015 року із ОСОБА_3 поїхали провідали товариша. Чи вживав ОСОБА_17 там спиртні напої не пам`ятає. Потім поїхали в магазин у Борисовку, потім - до річки. Коли їхали, то наткнулися на стовпчик. ОСОБА_3 був обурений, що стовпчик стояв майже посеред дороги, стукав у хвіртку, щоб поговорити з власником будинку за ремонт автомобіля. Вийшов потерпілий, який сварився із ОСОБА_20 . Після сварки вони пішли до магазину, де він викликав таксі та поїхав додому. Що відбувалося далі, не знає. 08 січня до нього прийшов дільничний інспектор і забрав до відділу міліції. Він подзвонив ОСОБА_3 і сказав, йо йому треба підійти до міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який показав суду, що був присутній, як понятий, на відтворенні обстановки та обставин події, коли ОСОБА_3 добровільно показав, де він заховав автомат у лісосмузі, поблизу с.Чирське;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який показав суду, що будучи дільничним інспектором міліції контролював виконання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. З копією ухвали Апеляційного суду він його знайомив особисто. Заборона покидати житло була лише з 19 год. по 06 год. ОСОБА_3 не порушував домашній арешт. На той час він був військовослужбовцем. Що можна не ходити на службу йому не казав. Однак що він робив із 06 години до 19 години не знає. Від села Дем`янці, де проживав ОСОБА_25 , до військової частини кілометрів НОМЕР_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який показав суду, що працював юристом у військовій частині. ОСОБА_3 не був на службі 3 чи 4 місяці, протягом яких не приходив у частину у формі. Один раз приходив у цивільному одязі, якісь документи йому показував, однак які - не пам`ятає. Щодо його відсутності на службі проводилося службове розслідування і було зупинено виплату забезпечення;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який показав суду, що є начальником фінансового відділу військової частини. На виконання наказу командира ОСОБА_3 було зупинено нарахування і виплату забезпечення, чи проходив він службу не знає, однак з 08.01.2015 по 08.05.2015 його не бачив у частині;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка показала суду, що є сусідкою ОСОБА_7 07.01.2015 на Святвечір у неї були діти та онуки. Не чула стрілянини. Лише чула, як ніби то стукали у ворота, однак на наступний день пошкоджень на воротах сусіда ніби не бачила. Стовпчики він поставив у 2009 році і неодноразово люди сварилися з ним і скаржилися, не одне авто було через них пошкоджене. Стовпці прибрали вже після цієї події;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка показала суду, що на початку 2015 року працювала слідчою в Переяслав-Хмельницькому МРВ. В січні зранку, точної дати не пам`ятає, за вказівкою начальника слідчого відділу приймала участь у огляді місця події, під час якого ОСОБА_3 добровільно показав, де заховав зброю біля с. Гайшин за с. Чирським. Вилучили автомат, чи були патрони не пам`ятає. Гранат точно не бачила;

- показами свідка ОСОБА_30 , яка показала суду, що є сусідкою ОСОБА_7 . Надвечір 06.01.2015 йшла з магазину і бачила автомобіль біля стовпчиків, які понаставила дружина судді. Біля автомобіля стояли два хлопці та матюкалися. Потім пізніше вона чула сварки біля подвір`я сусіда ОСОБА_22 , нецензурну лайку та постріли. За стовпчики були сварки із сусідами і раніше;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , дружини обвинуваченого, яка показала суду, що після повернення із АТО у 2014 році їх чоловік змінився, став нервовим. Будь-якої зброї в будинку чи автомобілі не бачила07.01.2015 чоловік перебував на службі і повинен був повернутися, однак не приїхав. Побачила його 08.01.2015 в суді. Він сказав, що наїхав на якість стовпчики, пошкодив автомобіль, подзвонив у ворота, вийшов суддя і вони поштовхалися. Коли апеляційний суд звільнив його з-під варти і призначив домашній арешт, ухвалу вони отримували. Думали, що повинен сидіти вдома і не ходити на роботу. До с. Дівички недалеко на автомобілі, але їхній автомобіль був пошкоджений, пробитий акумулятор.

Інших свідків, які зазначені в обвинувальному акті, прокурор за доцільне допитувати не вбачав. Заперечень з приводу цього в інших учасників кримінального провадження не було.

Досліджені докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 319 КПК України, суд бере до уваги позицію захисника обвинуваченого щодо відсутності необхідності розглядати подані ним раніше при розгляді даного кримінального провадження в іншому складі суду клопотання про недопустимість певних доказів. Після зміни головуючого у справі, враховуючи ч. 1 ст. 319 КПК України, будь-яких клопотань щодо неналежності чи недопустимості доказів заявлено не було.

Обставини вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення, як недоведену вказівку в обвинувальному акті на наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під час вчинення погрози вбивством, незаконного проникнення до житла та іншого володіння, незаконного поводження із зброєю та хуліганства в стані алкогольного сп`яніння, оскільки жодними належними та допустимим доказами, що були досліджені в судовому засіданні, дана обставина не підтверджується, а навпаки, спростовується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 08.01.2015, висновок якого «тверезий» (т.5 а.с. 40).

Однак, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що виключення з обвинувачення вищезазначеної обставини не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч.1 ст.129 КК України, як погроза вбивством, тобто умисні дії, які виразилися у погрозі вбивством з реальними підставами побоюватися здійснення цієї погрози;

- за ч.2 ст.162 КК України, як порушення недоторканності житла, тобто умисні дії, які виразилися у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, із погрозою застосування насильства;

- за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, тобто умисні дії, які виразилися у незаконному носінні, зберіганні, придбанні, збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу;

- за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто умисні дії, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї;

- за ч.3 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, тобто умисні дії, які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття обвинуваченого, яке виразилося у визнанні та усвідомленні негативності скоєних діянь, та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем проходження військової служби, є учасником бойових дій, бере до уваги висновок спеціаліста психолога щодо можливості впливу на поведінку обвинуваченого високої нервово-психічної напруги у зв`язку з перебуванням в зоні АТО, і приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі та обмеження волі (ч.1 ст. 129 КК України) в межах санкцій статей.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточне покарання призначає у виді позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_3 брав безпосередню участь в антитерористичній операції та забезпеченні її проведення, отримав статус учасника бойових дій. Просить звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на застосування до нього вищезазначеного Закону.

Прокурор будь-яких заперечень з приводу неможливості застосування до ОСОБА_3 норм Закону України «Про амністію у 2016 році» не висловив.

Згідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).

ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, безпосередньо брав участь в АТО, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_10 від 02 квітня 2015 року (т.1, а.с.228), витягом з наказу № 57 від 02.10.2014 (т.6 а.с. 230) та довідками № 130/71 та 576 ( т. 6 а.с. 231).

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 та ч. 3 ст. 407 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення (злочини) не є особливо тяжкими, вчинені до набрання чинності зазначеним актом амністії, тобто до 07 вересня 2017 року.

ОСОБА_3 згідно довідки про судимість раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про те, що протягом останніх десяти років до нього не було застосовано амністію.

Таким чином, підстав неможливості застосування до ОСОБА_3 амністії, передбачених у ч.4 ст.86 КК України, ст.9 вказаного Закону та ст.4 Закону України «Про застосування амністії», не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Витрати за проведення експертиз слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Його представники адвокати ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , з посиланням на припинення правовідносин по договору про надання правової допомоги в зв`язку зі смертю потерпілого, заявили про неможливість представництва його інтересів в даному кримінальному провадженні.

Спадкоємці померлого ОСОБА_7 в якості потерпілих в даному кримінальному провадженні не визнавалися за відсутності для цього передбачених законом підстав та відсутності правонаступництва в заявленому потерпілим цивільному позові про стягнення моральної шкоди.

Не зважаючи на це, суд не вбачає підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 129 КК України (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), оскільки за життя потерпілий ОСОБА_7 не виявляв бажання відмовлятися від обвинувачення, а після його смерті прокурор підтримав обвинувачення ОСОБА_3 за даною статтею.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 слід залишити без розгляду, враховуючи вимоги ст. 1218, 1219 та ч. 3 ст. 1230 ЦК України, ст.55 ЦПК України та ст.ст. 127-129 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, ст.ст. 2, 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 3 Закону України «Про застосування амністії», суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» .

Речові докази: - зразки слідів біологічного походження, наданих потерпілим ОСОБА_7 (слина); контрольні зразки змивів; змив продуктів пострілу з хвіртки подвір`я буд. АДРЕСА_8 ; змив речовини виявленої біля воріт; змив продуктів пострілу з доріжки біля хвіртки подвір`я; чотири уламки вентилятора жовтого кольору та п`ять уламків пластику чорного кольору; прозору чарку; чашку з рукою; металевий замок, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУМВС України в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити;

- камуфляжний одяг, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУМВС України в Київській області, - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- чотири металевих магазини від автомата «Калашникова» із маркуванням №№7,39,24,17, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУМВС України в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

- автомат «АКС-74» з маркуванням « НОМЕР_11 »; два набої до автомата «АКС-74»; двадцять шість гільз до автомата «АКС-74»; сто два патрона калібру 5,45х39, з маркуванням «27083», « НОМЕР_12 », «381»; одна бойова граната РГД-5 та два запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) із маркуванням «386-73-76», «386-189-82»; одна бойова граната РГД-5 із запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) із маркуванням «386-73-76», які зберігаються в кімнаті озброєння ГУМВС України в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 11376 (одинадцять тисяч триста сімдесят шість) гривень 22 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 100000 гривень моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1