ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/993/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005045 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України,

в с т а н о в и в:
29 січня 2019 року суддею ОСОБА_3 , яка є головуючим у зазначеному вище кримінальному провадженні заявлено самовідвід.

У вказаній заяві суддею зазначено, що з метою усунення обставин, які можуть викликати у учасників провадження сумніви щодо безсторонності судді під час розгляду кримінального провадження, що безпосередньо впливає на оцінку законності майбутнього судового рішення за наслідками розгляду вказаного провадження, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Обґрунтовуючи свою заяву, суддя ОСОБА_3 вказала, що нею 08 лютого 2018 року у даному кримінальному провадженні було прийнято рішення, яким відмовлено в затверджені угоди про визнання винуватості, а кримінальне провадження повернуто прокурору. При цьому при прийнятті рішення про відмову в затвердженні угоди зроблено висновки щодо невідповідності угоди вимогам Кримінального кодексу України, що пов`язано з дослідженням обставин кримінального правопорушення. Так, судом було вказано про відсутність частини обставин, які пом`якшують покарання, а також зазначено про те, що рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробування суперечить загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України, що може викликати обґрунтовані побоювання, що у судді вже сформувалась думка про деякі питання, що підлягають вирішенню при розгляді справи судом.

Учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, у судове засідання не з`явилися, разом з тим їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Так, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

З дослідженої судом копії ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року видно, що під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим, а кримінальне провадження повернуто прокурору. При вирішенні цього питання суд в межах та з дотриманням Глави 35 «Кримінальне провадження на підставі угод» Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі вимог ч.7 ст. 474 КПК України, обґрунтував своє рішення про невідповідність угод вимогам закону і в зв`язку з чим умови угод не відповідають інтересам суспільства. Зі змісту ухвали не випливає, що суд надавав оцінку діянню обвинувачених та висловив позицію щодо покарання.

У заяві про самовідвід суддею ОСОБА_3 не зазначено, що вона якимось чином заінтересована у результаті розгляду справи, що на неї здійснювався вплив, є якісь зв`язки, прихильність чи упередженість до будь-кого зі сторін даного кримінального провадження. Суд при прийнятті рішення діяв незалежно, виключно в межах закону. Також суддею у заяві не наведено обставин, які б свідчили, що для неї не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі.
Викладені обставини свідчать про те, що дії судді ОСОБА_3 не можуть викликати сумніви в її неупередженості.

З огляду на викладене, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, ст. 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005045 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя