Справа № 1327/3245/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/622/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 25 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої до госпіталізації за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

представника КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_10

особи, щодо якої застосовано

заходи медичного характеру, ОСОБА_7

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено заяву заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_11 .

Змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 , що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України.

Приймаючи рішення, суддя прийшов до переконання, що враховуючи сукупність досліджених матеріалів справи, переконливість медичного персоналу у доцільності зміни у способі медичної допомоги хворій, існують достатні підстави для зміни примусових заходів медичного характеру.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на незаконність й необґрунтованість оскаржуваної ухвали від 25 жовтня 2018 року, просить таку скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити та продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при розгляді заяви КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» не враховано характеру та тяжкості захворювання особи, тяжкості вчиненого нею діяння, обставин, при яких таке діяння було вчинено, та ступеня небезпечності хворої для себе або інших осіб, зважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинила тяжке суспільно небезпечне діяння, безпосередньо пов`язане з посяганням на життя іншої особи, та і надалі страждає хронічним психічним захворюванням, чим може становити загрозу як для оточуючих, так і для себе.

Окрім того, зазначає, що при винесенні ухвали, судом першої інстанції невірно роз`яснено строк апеляційного оскарження ухвали суду та порядок набрання нею законної сили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, особу, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_12 та її захисника ОСОБА_9 , які заперечили апеляційну скаргу та просили ухвалу суду залишити без змін, представника КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_10 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно з ч.1 ст. 95 КК України, ч.3 ст. 514 КПК України, ч.3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обгрунтовує необхідність зміни застосування таких примусових заходів.

25 липня 2012 року постановою Червоноградського міського суду Львівської області застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_7 змінено заходи примусового характеру, призначені постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 25 липня 2012 року, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру переведено її у відділення зі звичайним наглядом до психіатричної лікарні за місцем реєстрації.

З 13 грудня 2017 року ОСОБА_7 перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

04 жовтня 2018 року до Франківського районного суду м. Львова із заявою про зміну виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_7 , звернувся заступник головного лікаря з експертизи КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_11 , і до заяви долучено висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 64 від 02.10.2018.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 64 від 02.10.2018, ОСОБА_7 , на момент огляду страждає органічним ураженням головного мозку змішаного ґенезу (хронічна алкогольна інтоксикація, повторні закриті побутові ЧМТ в анамнезі) із наростаючим психоорганічним синдромом, стан компенсації. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Такий висновок зроблено, зважаючи на те, що в результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційних заходів психічний стан хворої покращився і на протязі останніх дев`яти місяців залишається стабільним. Повністю усунені клінічні та особистісні чинники, що брали участь в ґенезі скоєного суспільно-небезпечного діяння. Поведінка набула спокійного, упорядкованого характеру. Вирівнявся настрій, не спостерігається конфліктних ситуацій, агресивних та ауто агресивних тенденцій. Хвора налаштована на ведення здорового способу життя, з розумінням відноситься до потреби на подальше спостереження у лікаря психіатра та прийом підтримуючого лікування. На даний час психічний стан характеризують дефіцитарні розлади у вигляді емоційної сплощеності, в мисленні порушення по органічному типу: конкретність, ситуативність, інертність, зниження рівня узагальнень. Інтелект знижений. Критика до хвороби достатня. Наявні психічні порушення не визначають суспільну небезпеку пацієнтки.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зміну ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки внаслідок змін у стані здоров`я ОСОБА_7 немає необхідності в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні питання щодо зміни примусових заходів медичного характеру судом не враховано характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_7 , тяжкості вчиненого нею діяння, обставин, при яких таке діяння було вчинено та ступеня небезпечності хворої для себе або інших осіб, колегія суддів вважає безпідставними і до уваги не бере, оскільки відповідно до ст. 94 КК України характер і тяжкість захворювання з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб були враховані при застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Покликання апелянта про те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали невірно зазначено діагноз ОСОБА_7 , а в резолютивній частині, невірно роз`яснено строк апеляційного оскарження ухвали суду і порядок набрання нею законної сили, є слушними, однак на переконання колегії суддів, зазначене є очевидною технічною опискою, яка може бути усунута судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України, і не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки не вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків суду, відтак не може слугувати підставою для зміни чи скасування рішення.

Разом з тим, як вбачається із звукозапису судових засідань від 18 жовтня 2018 року та 25 жовтня 2018 року, висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 64 від 02.10.2018, досліджувався в суді першої інстанції.

З даного висновку вбачається, що ОСОБА_7 , на момент огляду страждає органічним ураженням головного мозку змішаного ґенезу (хронічна алкогольна інтоксикація, повторні закриті побутові ЧМТ в анамнезі) із наростаючим психоорганічним синдромом, стан компенсації, який в суді першої інстанції підтримав представник КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 .

Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419, 514 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року, якою змінено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3