ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/531/19 Справа № 200/2425/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої подано клопотання про

застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003334 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2018 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
якою застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом - КЗ Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити ухвалу суду щодо ОСОБА_9 у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з ухвали посилання на спрямованість умислу, мету і мотив його дій при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, щовідповідно до дослідженого судом акту судово-психіатричної експертизи № 16 від 25.01.2018 року, ОСОБА_9 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у формі змішаного психотичного розладу внаслідок поєднання вживання алкоголю та канабіноїдів. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_9 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Посилається на те, що із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст.24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 , який скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом - КЗ Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради; запобіжний захід, застосований до ОСОБА_9 у вигляді поміщення його до психіатричного закладу КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» на час судового розгляду скасовано.
За встановлених в ухвалі обставин, ОСОБА_9 , в період часу з 23.00 год. 18.11.2017 року до 01.00 год. 19.11.2017 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень своїй бабусі - потерпілій ОСОБА_11 , взяв з тумбочці ікону, та утримуючи її обома руками, маючи намір на спричинення потерпілій ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, наніс останній один удар іконою в лобову частину голови, після цього продовжуючи свої злочинні наміри на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правової руки в область щоки потерпілій ОСОБА_11 ..
Після чого, ОСОБА_9 повалив потерпілу ОСОБА_11 , на підлогу, де маючи намір на спричинення потерпілій тяжкого тілесного ушкодження взяв в праву руку пластмасовий черпак, та наніс ним три удари потерпілій ОСОБА_11 в область голови. Після чого ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні наміри, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, один удар лівою ногою потерпілій ОСОБА_11 в область голови та чисельні удари руками та ногами в область тулубу та ніжних кінцівок.
В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми (переломи кісток лицьового відділу черепа виличної кістки і верхньої щелепи ліворуч з крововиливами у м`які тканини навколо; субарахноїдальні крововиливи в правій та лівій лобних частках, правій та лівій скроневих частках і правій та лівій потиличних частках головного мозку; численні крововиливи в речовині головного мозку в тому числі і периваскулярні в лівій лобній частці та лівій скроневій частці головного мозку забій головного мозку; тромби в судинах м`яких оболонок в лівій лобній та лівій потиличній частках головного мозку; тромби в судинах речовини головного мозку в лівій лобній, лівій потиличній та лівій скроневій частках головного мозку; субдуральний крововилив в лівій задній черепній ямці, що розповсюджується на ліву тім`яну, ліву скроневу та ліву лобну ділянки твердої оболонки головного мозку; у лівому скроневому м`язі численні крововиливи; у товщі м`яких покривних тканин голови у проекції вищезазначеної хірургічної рани крововилив, що зливається з крововиливом у проекції лівого ока, крововилив у проекції синця навколо правого ока, крововилив у тім`яній ділянці посередині дещо ліворуч; синці і садна на голові та обличчі синці навколо обох очей по одному, на переніссі, у ділянці носо-губного трикутника, у проекції тіла та кута нижньої щелепи ліворуч, у лобній ділянці посередині та ліворуч, садна у лобній ділянці ліворуч та у виличній ділянці ліворуч), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Крім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер ліворуч 3,9,10-го ребер по передньо-паховій лінії, 8-го по середньо-ключичній лінії, 11,12-го по лопатковій лінії, праворуч 3-го ребра по середньо-ключичній лінії, 4-го по передньо-паховій лінії, 9-го по середньо-паховій лінії, з крововиливами навколо переломів у м`які тканини, без ушкодження пристінкової плеври, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Також в результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців по передній поверхні шиї ліворуч, у проекції передньої поверхні правого плечового суглоба, у проекції яремної вирізки, дещо нижче проекції лівої ключиці, у внутрішньому верхньому квадраті лівої молочної залози, на передній черевній стінці праворуч, по внутрішніх поверхнях обох гомілок у середніх третинах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть потерпілої ОСОБА_11 , настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток лицьового відділу черепа, крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, забоєм головного мозку, що ускладнилася набряком речовини головного мозку о 06 год. 00 хв. 27.11.2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, особу, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, його законного представника і захисника, які також підтримали вимоги апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.
Частиною 1 статті 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:
1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Відповідно до ухвали суд першої інстанції встановив, що своїми умисними діями, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 .
Також судом першої інстанції було досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 16 від 25 січня 2018 року, та встановлено, що ОСОБА_9 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у формі змішаного психотичного розладу внаслідок поєднаного вживання алкоголю і канабіноїдів, та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки не страждає, та може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з посиленим наглядом.
Разом з тим, суд всупереч положенням п. 2 ч. 1 ст. 505 КПК України встановив, що ОСОБА_9 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки відповідно до зазначеної норми у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру до особи у стані неосудності встановлюється вчинення саме суспільно небезпечного діяння, а не кримінального правопорушення чи злочину як встановив суд.
Виходячи із передбачених ст. 19 КК України критеріїв, осудною є особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тоді як неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Враховуючи зазначене, особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Виходячи із положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.
Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки, зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.
Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності), а бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.
Отже, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.
Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином, а мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.
Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, при цьому прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.
Тому із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.
ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, не міг усвідомлювати суб`єктивну сторону вчинюваного ним суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність мати умисел і мету, які відповідно до ст. 505 КПК України в цьому випадку встановленню не підлягають.
Допущені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні підстави для скасування ухвали суду щодо ОСОБА_9 та постановлення нової ухвали на підставі ч. 2 ст. 404, ст. 407 КПК України, оскільки не погіршується становище особи, якою задовольнити клопотанняслідчого про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 .
Колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками ч. 2 ст. 121 КК України за таких обставин: ОСОБА_9 , в період часу з 23 години 00 хвилин 18 листопада 2017 року до 01 години 00 хвилин 19 листопада 2017 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , взяв з тумбочці ікону, та утримуючи її обома руками, наніс потерпілій ОСОБА_11 один удар іконою в лобову частину голови та один удар кулаком правової руки в область щоки потерпілій ОСОБА_11 .
Після чого, ОСОБА_9 повалив потерпілу ОСОБА_11 , на підлогу, взяв в праву руку пластмасовий черпак, та наніс ним три удари потерпілій ОСОБА_11 в область голови, після чого наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, один удар лівою ногою потерпілій ОСОБА_11 в область голови та чисельні удари руками та ногами в область тулубу та ніжних кінцівок.
В результаті дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Крім того, в результаті дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Також в результаті дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 , спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть потерпілої ОСОБА_11 , настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток лицьового відділу черепа, крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, забоєм головного мозку, що ускладнилася набряком речовини головного мозку о 06 годині 00 хвилин 27 листопада 2017 року.
Зазначені обставини встановлені судом першої інстанції та не оспорювалися учасниками апеляційного провадження.
Враховуючи вищезазначене, на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93, п. 3 ч. 1 ст. 94 КК України до ОСОБА_9 підлягають застосуванню примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу закладу з посиленим наглядом.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року задовольнити частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Слідчого відділу Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_13 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93, п. 3 ч. 1 ст. 94 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4