Провадження № 11-сс/4820/38/19
Справа № 686/1792/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000290, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2019 року клопотання старшого слідчого СВ Південно-Західного ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого з прокурором, задоволено.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, громадянина України, українця, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13.01.2011 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15 ч.2 ст.189 КК України до 4 років позбавлення волі;

-12.04.2011 р. ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області вирок змінено та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-04.06.2013 р. ухвалою Хмельницького міськрайонного суду на підставі ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання із не відбутим строком 2 місяці 26 днів,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 березня 2019 року включно.

В разі внесення застави в розмірі семиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1344700 грн, на підозрюваного ОСОБА_7 будуть покладені наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави

Постановлено, що ухвала діє по 20 березня 2019 року включно.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, на шлях виправлення не став, органами досудового розслідування підозрюється у тому, що 09 січня 2019 року близько 14 год. 00 хв. на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_11 , який дізнався від сторонніх осіб про те, що ОСОБА_7 може здійснити оптову реалізацію тютюнових виробів за заниженою ціною. Під час телефонної розмови ОСОБА_11 домовився із ОСОБА_7 про купівлю тютюнових виробів для електронного нагрівання марки «HEETS» у кількості 80 ящиків, за що мав сплатити грошові кошти у сумі 1540000 грн.

В подальшому 16 січня 2019 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_11 приїхав у м. Хмельницький де за адресою вулиця Курчатова,14 зустрівся із ОСОБА_7 , який заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання по передачі товару, оскільки насправді ніколи не володів тютюновими виробами для електронного нагрівання марки «HEETS» та вони, за вказівкою останнього, поїхали до офісного приміщення по АДРЕСА_3 для перерахунку грошових коштів за купівлю тютюнових виробів.

Тоді ж перебуваючи поблизу вказаного приміщення ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом перерахування грошових коштів для подальшого продажу тютюнових виробів для електронного нагрівання марки «HEETS» у кількості 80 ящиків, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 1540000 грн, які потерпілий особисто та добровільно передав у руки ОСОБА_7 , після чого останній одразу ж зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому вказаним майном на власний розсуд.

Умисними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 завдано майнову шкоду в особливо великому розмірі на загальну суму 1540000 грн.

18 січня 2019 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000290, зареєстровано вказане кримінальне провадження, правова кваліфікація ч.4 ст.190 КК України.

23 січня 2019 р. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна
Крім того підозрюваний ОСОБА_7 будучи раніше судимим за злочини майнового характеру на шлях виправлення не став, не працює, з пояснень підозрюваного засоби для існування отримує не із законних джерел, обставини зазначені у підозрі не заперечує, але оцінює їх як цивільно-правові відносини, що свідчить про відсутність щирого каяття, реального бажання відшкодувати збитки потерпілому та сприяти досудовому розслідуванню.
Тому наявні, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; знищення, спотворення або приховування речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Також на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначив заставу у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1344700 грн.
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2019 року та постановити нову ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказує, що при постановленні ухвали слідчий суддя залишив поза увагою те, що ні слідчим ні прокурором у судовому засіданні не було надано, а слідчим суддею не встановлено жодних доказів наявності обґрунтованої підозри у тому, що підозрюваний ОСОБА_7 отримав від потерпілого грошові кошти у сумі 1540000 грн, зловживаючи довірою останнього, та намірів передати обумовлений між ними товар, за який передавалися кошти, не мав.

Відносини, які склалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 мали суто цивільно-правовий (договірний) характер, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст.190 КК України.

Долучені до клопотання копії окремих матеріалів справи лише вказують на той факт, що 16.01.2019 р. ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 грошові кошти за придбання цигарок. Даний факт не заперечується і самим підозрюваним, який враховуючи обставини, що склалися у нього з ОСОБА_11 запропонував повернути останньому кошти, так як з придбанням обумовленого товару у ОСОБА_7 виникли непередбачувані проблеми.

Будучи ув`язненим ОСОБА_7 позбавлений можливості виконати свої боргові зобов`язання та повернути кошти.

Грошові кошти ОСОБА_7 отримав 16 січня 2019 р. в другій половині дня, а заява про вчинення кримінального правопорушення, яка була підставою внесення відомостей до ЄРДР датована 18 січня 2019 р. Таким чином підозрюваний не встиг виконати свої договірні зобов`язання.

Також в апеляційній скарзі захисник підозрюваного зазначає, що ОСОБА_7 добровільно з`явився у судове засідання на розгляд клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, що підтверджує відсутність намірів ухилятися від органів досудового розслідування та те, що ОСОБА_7 не вчиняв кримінального правопорушення і наміру заволодіти коштами ОСОБА_11 шахрайським шляхом не мав.

Необґрунтованими є твердження слідчого про можливі наміри у ОСОБА_7 знищити чи приховати грошові кошти, оскільки підозрюваний повідомив, що має намір повернути кошти потерпілому і готовий був це зробити під контролем працівників поліції.

Інші перелічені ризики є також надуманими та не підтверджені жодним доказом. Тому слідчий суддя безпідставно прийшов до висновку про те, що слідчим та прокурором у судовому засіданні було доведено реальність ризиків визначених у ст.177 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Крім того слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 навчається, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , де проживає з батьками, тимчасово проживав у АДРЕСА_2 . По місцю навчання та проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

В порушення п.3 ч.5 ст.182 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив розмір застави 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. При цьому слідчим суддею не було наведено переконливих доводів на підтвердження наявності виключного випадку, що б давало можливість вийти за межі максимального розміру застави, визначеного ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, який наполягав на обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, будучи раніше судимим за злочини майнового характеру на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, не працює, з пояснень підозрюваного засоби для існування отримує не із законних джерел, обставини зазначені у підозрі не заперечує, але оцінює їх як цивільно-правові відносини, що свідчить про відсутність щирого каяття, реального бажання відшкодувати збитки потерпілому та сприяти досудовому розслідуванню, прийшов до правильного висновку, що дана особа, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; знищити, спотворити або приховувати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; вчинити інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання, позитивної характеристики та те, що він навчається не є визначальними і такими, щоб давали можливість обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Не спростовують висновків слідчого судді доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що при постановленні ухвали слідчий суддя залишив поза увагою те, що ні слідчим ні прокурором у судовому засіданні не було надано, а слідчим суддею не встановлено жодних доказів наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ухвалі слідчого судді від 23 січня 2019 року слідчий суддя правильно вказав про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яка підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та матеріалами кримінального провадження.

На думку колегії суддів зазначені докази обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України, зокрема у ньому міститься: виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на ризики, зазначені у статті 177 КПК України; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правомірного висновку про те, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків визначених у ст.177 КПК України та що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Лише такий найсуворіший запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи викладене безпідставними є твердження в апеляційній скарзі захисника підозрюваного про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Не впливають на законність ухвали слідчого судді і посилання на те, що відносини, які склалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 мали суто цивільно-правовий (договірний) характер, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст.190 КК України, оскільки підозрюваним та його захисником не надано жодного доказу, який би підтверджував, що між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 виникли цивільно-правові (договірні) відносини.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в порушення п.3 ч.5 ст.182 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив розмір застави у більшому розмірі ніж передбачено зазначеною нормою та що слідчим суддею не було наведено переконливих доводів на підтвердження наявності виключного випадку, що б давало можливість вийти за межі максимального розміру застави, визначеного ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК України).

За п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя в ухвалі правильно вказав, що визначений у п.3 ч.5 ст.182 КПК розмір застави не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Тому, з урахуванням заявленої потерпілим суми шкоди, можливостей підозрюваного, який в судовому засіданні заявив про намір протягом кількох днів відшкодувати заподіяну шкоду, слідчий суддя обґрунтовано визначив заставу у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1344700 грн і колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2019 року про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: