Справа № 183/6775/18
№ 1-кп/183/1214/18

У Х В А Л А
05 грудня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
В провадженні міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
11 жовтня 2018 року під час здійснення досудового розслідування неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії обраного щодо ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вважаючи, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час, а враховуючи, що обвинувачений не має постійного місця мешкання, не одружений, не працює та міцних соціальних зв`язків не має, вважає неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки її підзахисний хворіє, просить змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 - обвинуваченого, в тому числі у вчиненні злочинів в неповнолітньому віці, оскільки обставини, які були підставою для його застосування 11 жовтня 2018 року, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду та впливати на потерпілих та свідків, себе не вичерпали, і будь-яких доказів зменшення заявлених раніше ризиків суду не надано, і виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.
При цьому, згідно зі ст.492 КПК до неповнолітнього обвинуваченого, може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим, враховується, що тримання під вартою, як виключний захід, може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст.177 КПК, що відповідає правовим позиціям, викладеним у справі «Свершов проти України», а тому колегія суддів, вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.
Аналізуючи, клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, суд, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, крім вищезазначених обставин, ще й в зв`язку з тим, що захисником в своєму клопотанні не обґрунтовано та не зазначено взагалі підстав, які свідчать про зменшення ризиків, які зумовлюють тримання під вартою обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И В :
Обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 01 лютого 2019 року включно
Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1