Провадження № 11-кп/824/1269/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року, якою заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими обставинами повернуто особі, яка її подала,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 9 січня 2018 року повернуто заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими обставинами.

На обґрунтування суд послався на те, що заяву ОСОБА_7 ухвалою від 12 грудня 2017 року було залишено без руху з наданням терміну протягом 15 днів з моменту отримання ним копії ухвали для усунення недоліків. Цією ухвалою, зазначив суд, була надана оцінка посиланням ОСОБА_7 як на новивиявлені обставини, на рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року, згідно якого в аспекті конституційного подання щодо суб`єктів одержання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень, або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» (2135-12), особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. При цьому в ухвалі від 12 грудня 2017 року зауважено, що з вироку Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2010 року видно, що цим вироком надана оцінка законності проведених оперативно-розшукових заходів, тобто ті обставини, на які ОСОБА_7 посилається як на ново виявлені, були враховані під час ухвалення вироку.

«Додатком 1 до Заяви №2», зазначено в ухвалі від 9 січня 2018 року, ОСОБА_7 повідомив про незгоду з рішенням суду про залишення його заяви без руху.

Дослідивши матеріали справи, суд в оскарженій ухвалі прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 12 грудня 2017 року і на цих підставах,

Посилаючись на п.1 ч.3 ст. 429 КПК України, повернув цю заяву ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року та призначити розгляд заяви ОСОБА_7 у суді першої інстанції по суті, зобов`язавши суд відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у розгляді його заяви про перегляд судового рішення, а саме: вироку Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими обставинами, бо ним були знайдені дві вагомі нововиявлені обставини, які не були відомі на судовому слідстві у 2009 2010 роках, а саме записи інформаційних повідомлень ТСН з місця події, з яких він вбачає, що насправді ніякі кошти ОСОБА_9 . ОСОБА_10 не передавав, гроші були вилучені одразу на місці затримання ОСОБА_9 , а потім перераховані у приміщенні спортклубу «Спарта». На думку заявника це доводить неправдивість показань ОСОБА_10 ; друга нововиявлена обставина, яка стосується згаданого Рішення Конституційного Суду України, доводить, що ОСОБА_10 , хоча і був оперуповноваженим співробітником СБУ, діяв насправді не в плані виконання оперативно-розшукових дій, а на власний розсуд, а тому зібрані ним докази не можуть бути визнані допустимими, на що суд, приймаючи рішення про повернення його заяви, не звернув уваги.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 ,

перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, положеннями ст..462 КПК України передбачені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Ст.464 КПК України зазначає умови відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, колегією суддів встановлено, що 12.12.2017 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами із ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2017 року, якою останньому поновлено строк на звернення до суду із вказаною заявою.

12.12.2017 року подану заяву ОСОБА_7 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків 15 днів з моменту отримання ним копії ухвали.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 9 січня 2017 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2010 року за ново виявленими обставинами повернуто особі, яка її подала.
На думку колегії суддів, при вирішення питання про прийняття поданої ОСОБА_7 заяви, суд першої інстанції всупереч вимогам ст..464 КПК України вийшов за межі перевірки відповідності заяви вимогам ст.462 КПК України, фактично прийняв рішення по суті заяви, повернувши її заявнику як таку, що не відповідає вимогам ст. 462 КПК України.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а ухвала Оболонського районного суду від 09.01.2018 року підлягає скасуванню з поверненням матеріалів до Оболонського районного суду міста Києва для виконання вимог ст.ст. 464 - 466 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року - скасувати.

Матеріали за заявою ОСОБА_7 повернути до Оболонського районного суду міста Києва для виконання вимог ст.ст. 464 - 466 КПК України.

С У Д Д І :

_________________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4