справа № 401/2684/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2019 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей, законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
цивільного співвідповідача ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Москва, Російської Федерації, громадянина України, освіта неповна середня, учня 11-го класу вечірньої школи м. Світловодська, не працює, який зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає в будинку АДРЕСА_2 , судимості не має,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
Неповнолітній ОСОБА_9 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.
Так, неповнолітній ОСОБА_9 , проживаючи в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю матірю ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_11 , у травні 2017 року запросив та став співмешкати у вказаному житлі з неповнолітньою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
15 липня 2017 року в обідній час, знаходячись разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 за місцем їх спільного проживання в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_11 з проханням надати йому гроші для придбання продуктів харчування.
ОСОБА_11 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, відмовив ОСОБА_9 у наданні грошей, тому між ними виникла сварка.
В ході сварки, яка супроводжувалася образами, ОСОБА_11 вдарив рукою в обличчя ОСОБА_9 .
Схопивши та тримаючи одне одного за одяг, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 впали на диван, та згодом на підлогу.
Під час обопільної боротьби, діючи у відповідь, внаслідок раптово виникнувших неприязнених відносин ОСОБА_9 умисно, декілька разів ударив руками в область голови ОСОБА_11 .
Продовжуючи свої протиправні дії, та намагаючись звільнитися від ОСОБА_11 , який тримав його за футболку, ОСОБА_9 один раз ударив ногою в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_11 , який після цього залишився лежати на підлозі.
В результаті протиправних дій ОСОБА_9 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді:
- закритої тупої травми грудної клітини, синців грудної клітини, розриву селезінки, внутрішньої кровотечі, геморагічного шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення у живих осіб;
- крововилив в жирові капсули обох нирок, забиття нирок, крововилив у великий сальник, попереково-подвздошні мишці, закритої тупої травми грудної клітини- крововиливи в легені, припухлості м`яких тканин обличчя, синці обличчя, верхніх і нижніх кінцівок, лівої сідниці, садна голови, обох колінних суглобів, садна лівої гомілки, садна чола справа і лівого колінного суглоба, які відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Від дії геморагічного шоку, як наслідок внутрішньої кровотечі в результаті закритої тупої травми грудної клітини з пошкодженням селезінки, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, 15 липня 2017 року близько 19 години за місцем проживання настала смерть ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_9 під час судового засідання, в інкримінованому йому злочині винним себе не визнав, та суду пояснив, що дійсно проживав у будинку АДРЕСА_1 зі своєю мамою, та виріс без рідного батька. З ними в сім`ї більше 10 років жив співмешканець матері ОСОБА_13 . Останні чотири роки його мама з ОСОБА_11 стали зловживати алкогольними напоями. З середини весни 2017 року він запросив до себе співмешкати неповнолітню ОСОБА_14 . З ОСОБА_11 були словесні конфлікти. Причини конфліктів виникали тому, що він з ОСОБА_15 годувалися за його рахунок. 15 липня 2017 року він з ОСОБА_16 були дома. В обідній час ОСОБА_13 з мамою були дома вже в стані алкогольного сп`яніння. Він з кухні зайшов в кімнату до ОСОБА_17 , присів на диван зліва на краю, та попросив дати грошей купити їжу. ОСОБА_13 відповів йому матом, на що він став огризатися, за що ОСОБА_13 його вдарив по обличчю. Так як ОСОБА_13 почав конфлікт тим, що вдарив його рукою в обличчя, він з кроваті підскочив та став хопати ОСОБА_17 . Вони вдвох барахталися, перевернулися та впали на підлогу. Він встав на коліно і три рази вдарив ОСОБА_17 рукою по обличчю. ОСОБА_13 став його тягнути та розірвав йому футболку. ОСОБА_18 весь час стояла на вході в кімнату, а мама була в коридорі. Мама сказала йому заспокоїтися. Драка тривала дві хвилини. ОСОБА_13 залишився лежати на підлозі. Він переодягся та пішов з дому з ОСОБА_16 до своєї сестри ОСОБА_19 . ОСОБА_20 стало погано після того як він вдарив його по обличчю. ОСОБА_13 не втрачав свідомість та пішов умиватися. Смерті ОСОБА_17 він не бажав і не передбачав. У шостій годині вечора до його сестри від сусідів зателефонувала його мати та повідомила, що ОСОБА_13 помер. Від цієї звістки він був у шоці, та залишився у сестри. В той день він не бачив, щоб хтось, крім нього, бив ОСОБА_17 .
Після перегляду в судовому засіданні відеозаписів слідчих експериментів та негласної слідчої розшукової дії з участю підозрюваного ОСОБА_9 , в ході якої він розповів, що наносив один удар ОСОБА_20 коліном в область плеча, обвинувачений ОСОБА_9 доповнив свої пояснення та повідомив, що вириваючись від ОСОБА_17 , який його тримав за футболку, він хотів останнього підняти, тому один раз випадково, в пів сили він наніс удар ОСОБА_20 коліном лівої ноги, як він памятає, в область правого плеча. Він не умисно ударив ОСОБА_17 ногою, все вийшло випадково. Коли він виривався розірвалася його футболка, за яку його тримав ОСОБА_21 .
Щодо причини та мети нанесення ударів, ОСОБА_9 пояснив суду, що він знаходився у стані афекту після удару ОСОБА_11 , який вдарив першим, тому наносив удари у відповідь. Він не бажав настання смерті потерпілого та шкодує, що не викликав швидку допомогу. При першому допиті в поліції, коли він давав покази про удар коліном, була відсутня його мати і адвокат, проте він добровільно розповів про обставини працівникам поліції. Просив суд врахувати, що удар внаслідок якого виникло пошкодження селезінки, та настала смерть ОСОБА_17 , він спричинив не навмисно. Також просив врахувати, що його співмешканка ОСОБА_22 від нього вагітна. Він визнає позовні вимоги потерпілого щодо необхідності відшкодування витрат на поховання. Відшкодування потерпілому моральної шкоди заперечує.
Не зважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_11 , суд визнає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_23 , який в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно, працюючи в с. Власівка, його старший син ОСОБА_13 , 1980 року народження, познайомився з ОСОБА_24 . ОСОБА_25 прожив з ОСОБА_24 та її дітьми, в тому числі ОСОБА_26 , протягом десяти років. В останні роки ОСОБА_27 стала зловживати алкогольними напоями, та в це втягнула ОСОБА_25 . В стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_28 з ОСОБА_25 стали виникати сварки, скандали та бійки. ОСОБА_25 йому казав, що син ОСОБА_29 ОСОБА_30 виріс, вчитися не бажав, кинув школу, став байдикувати та красти гроші на горілку, через що також почалися сварки. ОСОБА_25 працював, заробляв гроші для сім`ї в якій жив. Йому відомо, що ОСОБА_25 і раніше били в сім`ї ОСОБА_28 . Від людей він чув про бійки ОСОБА_31 з ОСОБА_25 . Зі слів сусідів, йому стало відомо, що в день настання смерті ОСОБА_25 , в домі ОСОБА_28 була суперечка і драка після якої ОСОБА_32 втік з хати. Через деякий час ОСОБА_27 зателефонувала його молодшому сину ОСОБА_33 та повідомила, що ОСОБА_25 помер.
Показаннями свідка ОСОБА_34 , який під час допиту в судовому засіданні показав, що дійсно 15 липня 2017 року, в обідній час він зателефонував своєму брату ОСОБА_25 , який проживав на Власівці у співмешканки ОСОБА_35 . На той час ОСОБА_25 розмовляв нормально. Він замовив у ОСОБА_25 рибу. Раніше ОСОБА_25 йому казав, що протягом року ОСОБА_30 ворує з дома гроші, вчитися не хоче, не слухається. Був випадок, що ОСОБА_25 пробили голову. В той же день, 15 липня, близько 19 години 30 хвилин йому зателефонувала ОСОБА_36 - дочка ОСОБА_37 і повідомила, що його брат ОСОБА_25 помер. Він поїхав на Власівку де проживав брат. ОСОБА_27 була п`яна і повідомила, що через те, що ОСОБА_25 не хотів давати гроші сталася драка з ОСОБА_26 , який після драки пішов з дому. ОСОБА_25 стало погано, вони випили і він помер. Сусідка по вулиці Єжова розповіла, що була драка, ОСОБА_25 побили. ОСОБА_27 прибігала до ОСОБА_38 та сказала, що ОСОБА_25 б`ють і той вже не захищається. Після драки ОСОБА_30 втік. Другий раз ОСОБА_27 прибігла до ОСОБА_38 за водою відливати ОСОБА_25 , та викликати швидку, а потім сказала, що ОСОБА_25 вмер. Єжова також говорила, що ОСОБА_25 їй скаржиться, що коли ОСОБА_27 п`яна, то б`є його по голові. Свідок охарактеризував брата ОСОБА_25 як спокійну людину. Похованням брата він займався з батьком. Каткови під час поховання ОСОБА_25 їм не допомогали.
Показаннями свідка ОСОБА_39 , яка під час допиту в судовому засіданні показала, що її сусідкою по вулиці є ОСОБА_40 , яка співмешкала з ОСОБА_11 . ОСОБА_25 допомагав їй по господарству близько п`яти років. ОСОБА_25 був хорошою, доброю, спокійною людиною. В останній час ОСОБА_25 приходив до неї побитий. ОСОБА_25 казав, що у нього конфлікти з співмешканкою ОСОБА_41 яка його б`є. 15 липня 2017 року до 12-ї години ОСОБА_25 був у неї, допомагав, та був тверезий.
Показаннями свідка ОСОБА_42 , яка під час допиту в судовому засіданні повідомила, що її сусідкою по вулиці є ОСОБА_40 , яка співмешкала з ОСОБА_11 . ОСОБА_25 допомагав їй по господарству. З ОСОБА_25 у неї були добрі стосунки. 15 липня 2017 року о 10 годині вона бачила ОСОБА_25 , який йшов по дорозі та скаржився, що у нього болить голова.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в будинку АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_43 . Ілля чотири роки навчається у вечірній школі. ОСОБА_30 отримує допомогу в зв`язку з втратою годувальника. З 2008 року за вказаною адресою з нею став проживати її співмешканець ОСОБА_13 . ОСОБА_25 працював у сусідів, заробляючи підробітками. З травня 2017 року ОСОБА_32 привів додому свою дівчину ОСОБА_14 , яка стала жити з ними. Вона з ОСОБА_25 останні роки зловживали алкогольнити напоями. В останній час ОСОБА_25 з ОСОБА_26 іноді сварилися, іноді між ними були незначні бійки. У ОСОБА_25 з ОСОБА_26 відносини були нехороші, вони не дружили. Конфлікти виникали з приводу випивки. ОСОБА_32 просив її не пити горілку.15 липня 2017 року вона від сусідки прийшла додому. Дома були всі ОСОБА_32 , ОСОБА_25 і ОСОБА_18 . Вона з ОСОБА_25 випили. У ОСОБА_31 з ОСОБА_25 виникла сварка. ОСОБА_32 з ОСОБА_25 поскандалили поругалися, поборолися в кімнаті. Вона зайшла в кімнату, а вони вдвох були на полу. В її присутності удари не наносилися. Після цього ОСОБА_32 з ОСОБА_44 пішов. Вона чула сварку, але не бачила бійку ОСОБА_31 з ОСОБА_25 . ОСОБА_25 сказав їй, що посварилися з ОСОБА_26 , ОСОБА_32 його штовхнув і він впав та вдарився. Після їх сварки диван в кімнаті був поломан, ніжки підігнуті. До них більше ніхто не приходив. ОСОБА_25 весь час залишався дома. Після бійки ОСОБА_25 було погано. Вона пішла до сусіда за горілкою. Вона принесла горілки, і з ОСОБА_25 випили. Вона не била ОСОБА_25 . Вона запропонувала ОСОБА_25 сходити ще за горілкою. ОСОБА_25 на порозі впав та розбив голову. Коли вона піднімала ОСОБА_25 , то коліном надавила йому в нижню частину живота. Вона підняла ОСОБА_25 завела і поклала на ліжко. Після цього вона з ОСОБА_25 постійно були дома. Під вечір вона пішла до сусідки ОСОБА_45 та повідомила, що ОСОБА_25 погано. Пізніше ОСОБА_46 викликала швидку допомогу. Вона була дома з ОСОБА_25 коли приїхала швидка, проте ОСОБА_25 помер.
Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , 2002 року народження, яка під час допиту в судовому засіданні в присутності своєї матері ОСОБА_47 , пояснила, що дійсно з травня 2017 року вона прийшла жити до сім`ї свого хлопця ОСОБА_48 . Співмешканець матері ОСОБА_9 - ОСОБА_13 був в стані сп`яніння кожен день. За час спільного її проживання з ОСОБА_26 , між ОСОБА_25 і ОСОБА_49 було 2-3 сварки. 15 липня 2017 року в обідній час ОСОБА_25 був вже випивший. ОСОБА_32 попросив у ОСОБА_25 гроші для купівлі їжі. ОСОБА_25 відмовив дати гроші та сказав ОСОБА_31 йти заробляти самому. Вона стояла в дверях кімнати і бачила як вони сварилися, та ображали один одного. Під час сварки ОСОБА_25 вдарив рукою ОСОБА_50 в обличчя. ОСОБА_32 декілька раз вдарив в обличчя ОСОБА_25 . ОСОБА_32 та ОСОБА_25 тримали та тягнули один одного, та разом впали на диван. Диван зломався, відпала ножка. Сидя на дивані вони дралися. ОСОБА_32 вдарив ОСОБА_25 в обличчя, та разом вони впали на підлогу. Коли ОСОБА_25 сидів на підлозі ОСОБА_32 наніс удар, вдаривши ОСОБА_25 ногою. Вона покликала мати ОСОБА_31 . Мати ОСОБА_31 була на кухні, забігла до кімнати та сказала припинити бійку. У ОСОБА_25 пішла кров з носа і він пішов умиватися на кухню. Вона весь час стояла у дверей кімнати і все бачила. Вона з ОСОБА_26 протягом 20 хвилин зібралися та пішли до сестри ОСОБА_51 . Коли вони виходила, то бачили, що ОСОБА_25 виходячи з дому впав з крильця та сильно вдарився головою. Ввечері мати ОСОБА_31 зателефонувала своїй дочці ОСОБА_19 і повідомила, що ОСОБА_25 помер. ОСОБА_32 перелякався, він не припускав, що ОСОБА_25 помре, тому ОСОБА_31 стало погано.
Крім вищевикладених показань потерпілого та свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтверджують надані стороною звинувачення та досліджені в ході судового розгляду документи і докази:
(а.с. 1, 17, 19 том №2).
Рапорт інспектора - чергового Світловодського відділу поліції від 15 липня 2017 року про те, що 15 липня 2017 року о 19 годині 14 хвилин до чергової частини Світловодського ВП надійшло повідомлення від лікаря швидкої медичної допомоги Світловодської ЦРЛ про настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11 , 1980 року народження.
(а.с.2, том №2).
Результати огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 15 липня 2017 року та з якого вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 о 19 годині 45 хвилин виявлено труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
(а.с.3, 4 том №2).
Довідка №113 від 17 липня 2017 року судово-медичного експерта Світловодського відділення СМЕ ОСОБА_52 про те, що смерть ОСОБА_11 , 1980 року народження, наступила від гемарогічного шоку внаслідок внутрішньої кровотечі в результаті закритої тупої травми заочеревної порожнини з пошкодженням селезінки, що могли утворитися від дії тупих предметів.
(а.с.8, том №2).
Лікарське свідоцтво №2768/113 від 17 липня 2017 року про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , 1980 року народження.
(а.с.9, том №2).
Висновок судово-медичного експерта №113 від 16 серпня 2017 року з якого вбачається, що під час обстеження трупа ОСОБА_11 , 1980 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
1) закрита тупа травма грудної клітини: синці грудної клітини, розрив селезінки, внутрішня кровотеча, геморагічний шок, крововилив в жирові капсули обох нирок, забиття нирок, крововилив у великий сальник, попереково-подвздошні мишці;
2) закрита тупа травма грудної клітини- крововиливи в легені;
3) припухлості м`яких тканин обличчя, синці обличчя, верхніх і нижніх кінцівок, лівої сідниці, садна голови, обох колінних суглобів;
4) садна лівої гомілки;
5) садна чола справа і лівого колінного суглоба.
Закрита тупа травма грудної клітини: синці грудної клітини, розрив селезінки, внутрішня кровотеча мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення у живих осіб. Давність їх утворення, орієнтовно становить від декількох годин до однієї доби до моменту смерті. Інші тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень у живих осіб. В крові від трупа ОСОБА_11 виявлено етанол у кількості 2,57, що може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб. Смерть гр. ОСОБА_11 , 1980 року народження, настала від геморрагічного шоку в результаті внутрішньої кровотечі, як наслідок закритої тупої травми грудної клітки з пошкодженням селезінки.
(а.с.10-16, том №2).
Додатковий висновок судово-медичного експерта №113 «а» від 14 вересня 2017 року відповідно до якого всі виявлені на тілі трупа ОСОБА_11 , 1980 року народження, тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути руки, ноги людини, інші тупі предмети, як дерев`яні так і металеві. Виявлені під час експертизи трупа тілесні ушкодження могли утворитися від не менше 15-ти травматичних впливів. Смерть потерпілого ОСОБА_11 , 1980 року народження, настала від геморрагічного шоку в результаті внутрішньої кровотечі, як наслідок закритої тупої травми грудної клітки з пошкодженням селезінки, про свідчать тілесні ушкодження, виявлені по боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-8 ребер по середньо-підмишечній лінії два крововиливи розмірами 6х2 см та 4х3 см. Місце виявлення трупу є місцем причинення йому ушкоджень.
(а.с.20-21, том№2).
Результати огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 17 липня 2017 року, з якого вбачається, що в приміщенні Світловодського відділення судово-медичних експертиз по вулиці Героїв України, будинок №101 в м. Світловодську з участю судмедексперта ОСОБА_52 оглянуто труп гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході огляду виявлено тілесні ушкодження, зокрема, крововиливи по боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-8 ребер по середньо-підмишечній лінії два крововиливи розмірами 6х2 см та 4х3 см.
(а.с.22-24, том №2).
Результати огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 17 липня 2017 року, з якого вбачається, що проведено огляд з участю власниці житла ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_1 , де о 19 годині 45 хвилин 15 липня 2017 року було виявлено труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
(а.с.26-29, том №2).
Результати слідчого експерименту, які зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 18 липня 2017 року з відеозаписом, під час якого неповнолітній свідок ОСОБА_12 , розповіла про події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, як ОСОБА_30 під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 в обличчя рукою три удари та один удар ногою. Роман декілька раз падав на бетонне покриття та в приміщенні будинку. Протокол перегляду відеозапису вказаного слідчого експерименту.
(а.с.33-36, Том №2).
Відеозапис проведеного слідчого експерименту від 18 липня 2017 року, який було переглянуто в судовому засіданні, яким підтверджуються покази неповнолітньої свідка ОСОБА_12 , яка розповіла про події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, як ОСОБА_30 під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 в обличчя рукою три удари та один удар ногою.
(а.с.37, Том №2).
Додатковий висновок судово-медичного експерта №113 «б» від 18 жовтня 2017 року про те, що під час обстеження трупа ОСОБА_11 , 1980 року народження, з урахуванням відомостей, які отримано в ході проведення слідчого експерименту від 18 липня 2017 року з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , виявлені тілесні ушкодження, могли утворитися у строк зазначений свідком ОСОБА_12 . Проте, механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого не відповідає способу та механізму їх спричинення, які викладено неповнолітньою свідком ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту від 18 липня 2017 року з її участю.
(а.с.38 том №2).
Результати слідчого експерименту, які зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 18 липня 2017 року з відеозаписом, під час якого свідок ОСОБА_10 розповіла про події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, що вона не бачила скільки ударів її син ОСОБА_30 під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 , та, що до бійки у ОСОБА_25 тілесних ушкоджень не було. Протоколом перегляду відеозапису вказаного слідчого експерименту.
(а.с.39-42, Том №2).
Відеозапис проведеного слідчого експерименту від 18 липня 2017 року, який було переглянуто в судовому засіданні, яким підтверджуються покази свідка ОСОБА_10 , яка розповіла про події 15 липня 2017 року в її будинку АДРЕСА_1 , коли її син ОСОБА_30 під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 тілесні ушкодження.
(а.с.43, Том №2).
Результати слідчого експерименту, які зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 24 липня 2017 року з відеозаписом, під час якого неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 в присутності захисника адвоката ОСОБА_53 та законного представника підозрюваного, розповів та показав про обставини події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, як він під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 удари рукою та ногою. Протоколом перегляду відеозапису вказаного слідчого експерименту.
(а.с.44-46, Том №2).
В судовому засіданні було переглянуто відеозапис проведеного слідчого експерименту від 24 липня 2017 року з відеозаписом, під час якого неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 розповів та показав про обставини події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, як він під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 удари рукою та ногою.
(а.с.47, Том №2).
Додатковий висновок судово-медичного експерта №113 «в» від 18 жовтня 2017 року з якого вбачається, що під час обстеження трупа ОСОБА_11 , 1980 року народження, з урахуванням відомостей, які отримано в ході проведення слідчого експерименту від 24 липня 2017 року з участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження, могли утворитися у строк зазначений ОСОБА_9 . Проте, механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого не відповідає способу та механізму їх спричинення, які викладено неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту від 24 липня 2017 року з його участю.
(а.с.48 том №2).
Результати слідчого експерименту, які зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2017 року з відеозаписом, під час якого свідок ОСОБА_10 розповіла про події 15 липня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_13 вийшов з приміщення будинку та впав на асфальт. Коли вона його піднімала, то лівим коліном присівши обперлася на ліву нижню частину живота ОСОБА_25 . Та показала, як вона правою ногою без додаткового розмаху нанесла носком ОСОБА_20 2-3 удари в область бокової частини живота та в верхню частину суглоба. Протоколом перегляду відеозапису вказаного слідчого експерименту.
(а.с.49-52, том №2).
В судовому засіданні було переглянуто відеозапис проведеного слідчого експерименту від 12 жовтня 2017 року з відеозаписом, під час якого свідок ОСОБА_10 розповіла про події 15 липня 2017 року в її будинку АДРЕСА_1 , коли її син ОСОБА_30 під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 тілесні ушкодження.
(а.с.53, том №2).
Додатковий висновок судово-медичного експерта №113 «в» від 18 жовтня 2017 року з якого вбачається, що під час обстеження трупа ОСОБА_11 , 1980 року народження, з урахуванням відомостей, які отримано в ході проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2017 року з участю свідка ОСОБА_10 , виявлені тілесні ушкодження, могли утворитися у строк зазначений свідком ОСОБА_10 . Проте, механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого не відповідає способу та механізму їх спричинення, які викладено свідком ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту від 12 жовтня 2017 року з її участю.
(а.с.54, том№2).
Результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо-, відеоконтроль від 19 липня 2017 року, які зафіксовано в протоколі проведення НСРД від 25 вересня 2018 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_9 будучи запрошеним до Світловодського відділу поліції у довільній розмові, що відбулася в кабінеті №35 Світловодського відділу поліції з начальником служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому ОСОБА_7 , розповів про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень своєму вітчиму, ОСОБА_11 , що 15 липня 2017 року близьо 11 години, за місцем спільного проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки, яка відбулася внаслідок виниклих неприязних стосунків, він особисто наніс близько 5 (п`яти) ударів кулаками в голову та один удар коліном в область грудної клітини, зі сторони серця.
(а.с.55,56 том №2).
В судовому засіданні, з участю судово-медичного експерта було переглянуто відеозапис проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо-, відеоконтролю від 19 липня 2017 року, під час якої підозрюваний ОСОБА_9 розповів про події 15 липня 2017 року за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , коли та як він під час сварки та бійки наніс ОСОБА_20 тілесні ушкодження.
З вказаного відеозапису видно, що ОСОБА_9 розповів, що останні 4 роки його мама з співмешканцем ОСОБА_11 пили спиртне день в день. Коли мама випивала, то були скандали, дуже часто ОСОБА_13 ділив майно на своє та наше. Він ображал його дівчину ОСОБА_16 . В той день він попросив грошей у ОСОБА_17 на продукти. ОСОБА_25 сказав - не дам. Перед цим його друзі запросили на крестини. Прийшли з ОСОБА_44 додому, а ОСОБА_13 був вже п`яний, ругався. Він займався боями, але перший руку не піднімав. Він сів на диван, ОСОБА_13 став нагнітати. На дивані ОСОБА_13 з правої руки його вдарив, він два мата на нього, кровать перевертається, і вони вдвох на підлогу. ОСОБА_13 починає підніматися, він йому 3-4 удари в обличчя. Коли ОСОБА_13 стояв на четвереньках, він його один раз ногою. ОСОБА_13 сидів, у нього кров з носа. ОСОБА_13 впав на кухні, повернувся в кімнату, потім також полетів з крильця. Він бачив, що ОСОБА_13 лежить біля порога. Він сходив за водою, пообливав його водою, ОСОБА_13 каже - все нормально, бувало і гірше. Він йому - вставай, а ОСОБА_13 - лежить, і він пішов до сестри. Мама йому потім казала, що ОСОБА_13 встав і вони випили самогону. Він його не бив. Було, що його мама била топором, і вона його вигоняла, коли вони пили. Коліном його удар був не сильний. Все це бачила ОСОБА_18 і мама. Удари були не сильні. Він раніше боями тренувався.
(а.с.57, том №2).
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.
Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Суд вважає помилковими доводи захисника, про які заявлено під час судових дебатів, про те, що тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_11 виникли вже після бійки, внаслідок самостійного падіння на спину потерпілого на подвір`ї на порозі будинку.
Так, в судовому засіданні було допитано судово-медичного експерта для роз`яснення експертних висновків у справі.
Судово-медичний експерт ОСОБА_52 , після перегляду всіх відеозаписів слідчих дій та заслуховування показань обвинуваченого ОСОБА_9 , в судовому засіданні роз`яснила, що всі виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження спричинено внаслідок не менше 15-ти ударів. Смерть потерпілого ОСОБА_11 , 1980 року народження, настала від геморрагічного шоку в результаті внутрішньої кровотечі, як наслідок закритої тупої травми грудної клітки з пошкодженням селезінки, про що свідчать тілесні ушкодження, виявлені по боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-8 ребер по середньо-підмишечній лінії два крововиливи розмірами 6х2 см та 4х3 см. Отже, в районі селезінки є два крововиливи, що свідчить про нанесення двох ударів в цю частину тіла потерпілого. Ушкодження селезінки спричинено тупим предметом, яким міг бути кулак, руки, нога або коліно при обставинах, вказаних обвинуваченим ОСОБА_9 при проведенні негласної слідчої дії. Вказані ушкодження, які призвели до розриву селезінки не могли виникнути при падінні з висоти власного росту з ударом о тупий предмет. Під час розтину виявлено, що був одномоментний розрив селезінки, тобто, одномоментно розірвалася і капсула селезінки і тіло селезінки. Отже, розрив селезінки настав внаслідок одного удару значної сили. Селезінка знаходиться зліва, і в її області було нанесено один сильний удар, так як селезінка прикрита ребрами, м`язами тканинами, яким міг бути удар і коліном. Після удару і розриву селезінки ОСОБА_11 міг прожити до однієї доби. Якби була надана своєчасна медична допомога, потерпілий залишився б живим. Місце виявлення трупу є місцем причинення йому ушкоджень. Як зазначив експерт, під час відеозапису, ОСОБА_9 було зазначено, що коліном він наносив удар в область лівого плеча, тому від такого удару могли виникнути пошкодження селезінки в разі спричинення удару в район грудної клітини. Такі ушкодження могли бути завдані і коліном, і носком, і кулаком. В районі селезінки було два синці, а її розрив міг трапитися і від одного удару. Розмах міг бути ногою під гострим кутом.
Також, експерт пояснив, що висловлені версії в показаннях свідка ОСОБА_10 , неповнолітнього свідка ОСОБА_15 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що потерпілий ОСОБА_11 міг отримати тілесні ушкодження, яке призвело до розриву селезінки, внаслідок падіння на велосипед, на бетонне покриття на подвір`ї та на порозі будинку, від натискання ОСОБА_10 коліном у живіт потерпілого, не відповідають дійсності, оскільки ушкодження селезінки спричинено внаслідок сильного удару тупим предметом, яким міг бути кулак, руки, нога.
Після допиту експерта в судовому засіданні, додатково допитаний обвинувачений ОСОБА_9 суду пояснив, що причиною нанесення ним ударів ОСОБА_11 було те, що потерпілий перший його вдарив. Він би його сам не чіпав, але ОСОБА_13 його вдарив і все сталося. Він йому відповів, так як не звик, щоб його били по обличчю, і це для нього було обідно. Він вдарив, але не хотів вбивати, тільки бажав віддати те, що ОСОБА_13 зробив йому, не більше. Зашла мама стала кричати. Він ще був дома десять хвилин, та пропонував викликати швидку. З того, що сталося сильно жалкує.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_11 виникли не внаслідок падіння потерпілого на подвір`ї на спину, а під час бійки з ОСОБА_9 в приміщенні будинку.
Суд погоджується з доводами сторони захисту, що спричиненню ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 передувало те, що ОСОБА_11 в ході сварки перший наніс удар, а ОСОБА_9 в свою чергу став наносити удари ОСОБА_11 у відповідь.
Проте, суд не погоджується з доводами захисника, про які заявлено під час судових дебатів, що нанесення ОСОБА_11 удару рукою в обличчя ОСОБА_9 викликало у ОСОБА_9 стан сильного душевного хвилювання і сильної емоційної напруги.
Відповідно до статтей 116 та 123 КК України для кваліфікації діяння обвинуваченого за вказаними нормами обов`язковими для доведення є стан сильного душевного хвилювання обвинуваченого, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.
В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи», роз`яснено, що потрібно мати на увазі, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб. У випадках, коли вбивство вчинено або тяжке тілесне ушкодження заподіяно після того, як стан сильного душевного хвилювання минув, дії винного потрібно кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за вчинення зазначених злочинів без пом`якшуючих обставин. Неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винуватого.
В судовому засіданні встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому було спричинено в ході обопільної бійки та боротьби.
Суд зазначає, що захисник під час судового розгляду справи не заявляв клопотання про призначення у справі психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_9 для з`ясування чи перебував він у стані сильного душевного хвилювання під час нанесення ударів потерпілому.
В судовому засіданні не встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, спричинив ОСОБА_9 будь-які тілесні ушкодження, або тяжку образу.
Конфлікт фактично виник після того, як потерпілий ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_9 у проханні надати гроші.
У ОСОБА_9 не було будь-яких перешкод не вступати у сварку, а в подальшому у обопільну бійку, з ОСОБА_11 , і він мав реальну можливість вийти з приміщення в якому між ними розпочиналася сварка.
Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні сторонами не надано, отже, судом не досліджувалося, та не добуто будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б припускали можливість того, що ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинив потерпілому ОСОБА_11 перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, а тому клопотання захисника про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за статтею 123 КК України, як не доведене та безпідставне, суд залишає без задоволення.
Суд не погоджується з доводами захисту, про які заявлено під час судових дебатів, про відсутність доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні умисного злочину, та наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.119 КК України, з таких підстав.
Частиною першої статті 119 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вбивство, вчинене через необережність.
Суд зазначає, що відповідно до п. п. 22, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
У випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.
Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків.
Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якісь, конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати).
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник доводили, що спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 передувала протиправна поведінка самого потерпілого, проте, суд не може погодитися з вказаними доводами.
Як видно з промови захисника в судових дебатах, сторона захисту не ставила під сумнів встановлені обставини у справі про те, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виникла обопільна бійка, під час якої ОСОБА_9 завдав декілька ударів потерпілому, внаслідок яких було спричинено ряд тілесних ушкоджень, в тому числі, і від яких настала смерть ОСОБА_11 .
Навпаки, обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні в присутності захисника неодноразово зазначав, що після того як ОСОБА_11 його вдарив, в ході обопільної бійки, діючи у відповідь, а отже, свідомо та умисно, він наніс руками ОСОБА_11 декілька ударів в область голови, та продовжуючи боротьбу і намагаючись вирватися, наніс один удар ногою в область грудної клітини.
Суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, спричинив ОСОБА_9 будь-які тілесні ушкодження. Захистом протилежне не доведено.
Як встановлено судом, конфлікт фактично виник після того, як потерпілий ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_9 у проханні надати гроші.
Суд зазначає, що у ОСОБА_9 не було будь-яких перешкод не вступати у сварку.
У ОСОБА_9 не було будь-яких перешкод не вступати в подальшому в обопільну бійку з ОСОБА_11 .
ОСОБА_9 мав реальну можливість вийти з приміщення, в якому між ним та ОСОБА_11 розпочиналася сварка.
Навпаки, на переконання суду ОСОБА_9 , маючи реальну можливість не вступати у сварку, не вступати в конфлікт та в бійку з співмешканцем своєї матері, у відповідь на відмову надати гроші, неповнолітній ОСОБА_9 з малозначного приводу вступив зі старшою за віком особою, ОСОБА_11 , в обопільну сварку в якій стали ображали одне одного.
Після того, як ОСОБА_11 перший його вдарив, ОСОБА_9 не зупиняючись умисно, діючи у відповідь з метою помсти, з неприязнених відносин взяв участь в обопільній бійці з потерпілим, та передбачав можливість застосування в ній фізичної сили шляхом нанесення ударів руками і ногами, та маючи реальну можливість зупинитися, не зупинився, а навпаки завдав руками декілька ударів в область голови ОСОБА_11 .
Продовжуючи участь в обопільній боротьбі, ОСОБА_9 з метою звільнитися від ОСОБА_11 , який знаходився на підлозі, свідомо наніс удар ногою в область грудної клітини. Лише після вказаного удару бійка припинилася.
Вказані обставини підтверджуються і показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , узгоджуються між собою, нічим не опорочені, стороною захисту не спростовані, та у взаємозв`язку з іншими доказами, переконують суд в їх правильності, достовірності та відповідності реальним подіям.
Крім цього, при оцінці результатів вказаних слідчих дій у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, суд враховує час і місце події злочину. Спричинення тілесних ушкоджень потерпілому відбулося у житлі де вони співмешкали.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 , сам створив сварку, яка переросла в обопільну бійку з потерпілим, а тому на момент нанесення ударів руками і ногою ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 усвідомлював, а отже, передбачав і свідомо припускав настання відповідних наслідків, у виді спричинення тілесних ушкоджень, не розраховуючи при цьому на якісь, конкретні обставини, які могли б їх відвернути.
Вказані обставини переконують суд, що всі удари ОСОБА_9 були нанесені умисно під час обопільної бійки, з метою досягти бажаного результату.
Мотивами нанесення ОСОБА_9 ударів потерпілому слугувало бажання спричинити тілесні ушкодження у відповідь на спричинену йому фізичну біль внаслідок удару в обличчя.
Суд вважає, що наносячи руками і ногами декілька ударів потерпілому ОСОБА_11 в область голови, та грудної клітини, підсудний ОСОБА_9 діяв свідомо та умисно, його дії були спрямовані на протиправне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
На підставі викладеного, суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 позбавив життя ОСОБА_11 через необережність.
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, суд доходить висновку, що зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_9 винуватим в інкримінованому йому злочині.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що наносячи удари ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_9 діяв свідомо та умисно, його дії були спрямовані на протиправне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, керуючись законом, суд визнає, що вина обвинуваченого доведена повністю, дії ОСОБА_9 суд кваліфікує як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним в момент заподіяння, таке що спричинило смерть потерпілого, тобто за ч. 2 ст. 121 КК України.
При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65, 103 КК України, з врахуванням роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього ОСОБА_9 .
Так, вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він не має судимості, є учнем 11 класу Загальноосвітньої вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів виконавчого комітету Світловодської міської ради який має закінчити у травні 2019 року, не працює, проживає у матері ОСОБА_10 та періодично у інших рідних в с. Власівка м. Світловодськ. Його мати також не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням сина не займається. За місцем навчання та проживання ОСОБА_9 характеризується негативно, до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у службі у справах дітей не перебував.
Судом не встановлено активна участь ОСОБА_9 у суспільному, культурному житті за місцем проживання, навчання.
Згідно повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради неповнолітній ОСОБА_9 на час розгляду справи перебуває на обліку.
Крім цього, ОСОБА_9 , будучи неповнолітнім, вчинив умисний тяжкий злочин, судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює та не має власних доходів. За місцем проживання співмешкає з неповнолітньою ОСОБА_12 , яка перебуває на обліку в жіночій консультації в зв`язку з вагітністю.
Суд враховує, що ОСОБА_9 виховувався у неповній сім`ї, за відсутності належного виховання та утримання.
Суд приймає до уваги висновок представника служби у справах дітей виконкому Світловодської міської ради ОСОБА_7 яка в судовому засіданні зазначила, що поведінка ОСОБА_9 за місцем навчання та проживання є негативною, надходять на нього скарги. Він нікого не слухається, і впливу не піддається.
Суд приймає до уваги висновок представника уповноваженого органу Національної поліції ювенальної превенції, яка в судовому засіданні охарактеризувала ОСОБА_9 з негативної сторони.
До пом`якшуючих покарання обставин, відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», суд відносить вчинення злочину неповнолітнім ОСОБА_9 вперше, вагітність співмешканки ОСОБА_12 , а також негативну неправильну поведінку потерпілого ОСОБА_11 , як обставину яка знижує ступінь суспільної небезпечності особи ОСОБА_9 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує інформацію, що характеризує неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , яка міститься у досудовій доповіді органу пробації, відповідно до якої ОСОБА_9 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
(а.с.119-122, том №1, а.с.106-110, том №2).
Проте, суд враховує, що під час судового розгляду даної справи, ОСОБА_9 обвинувачено у вчиненні ряду тяжких злочинів, які вчинено у 2018 році. Вказана кримінальна справа надійшла до суду.
Суд визнає, що у справі встановлені підстави для застосуванням ч.1 ст.69 КК України та призначення винуватому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України.
З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання і призначення менш суворого покарання особі, яка раніше не вчиняла злочини, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винної особи, враховуючи, що обвинувачений не працює та немає офіційного самостійного доходу, суд вважає, що необхідним і достатнім для його виправленнята попередження вчинення ним нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити за інкримінований йому злочин, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.
Вирішуючи справу в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_23 суд виходить з таких положень чинного законодавства.
Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітній у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану ним шкоду на загальних підставах; лише в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, остання відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі його батьками (усиновлювачами), піклувальником чи закладом, який за законом здійснює функції піклувальника, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини. В таких випадках зазначені особи можуть визнаватися цивільними відповідачами. На правовідносини, які виникають у зв`язку із заподіянням моральної шкоди злочинними діями неповнолітніх, поширюються загальні правила цивільного законодавства України.
Судом встановлено, що внаслідок умисного спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження настала смерть ОСОБА_11 , його батько потерпілий ОСОБА_23 здійснив витрати на поховання сина.
Вказані витрати є матеріальною шкодою, яка підлягає відшкодуванню неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_9 , як особою яка завдала таку шкоду потерпілому, та співвідповідачем ОСОБА_10 , яка є матірю обвинуваченого і в силу ст. 1179 ЦК має нести цивільну відповідальність за вчинений її сином злочин.
Факт отримання потерпілим ОСОБА_23 моральних страждань внаслідок втрати сина в результаті злочину вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 , перенесені страждання потерпілим у результаті отриманих психологічної травми, є безспірними.
Визначаючи розмір суми компенсації завданої моральної шкоди суд враховує обставини за яких була завдана така шкода потерпілому, ступінь його моральних страждань, факт порушення його нормальних життєвих зв`язків, та беручи до уваги, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, не працює, а його мати співвідповідач ОСОБА_10 не має постійного джерела доходів, також не працює, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи сімейний та майновий стан обвинуваченого, в рахунок відшкодування моральної шкоди на думку суду з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_23 слід стягнути 100 000 грн.
Судові витрати підлягають стягненню з засудженого відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речовихдоказів суд вирішує,керуючись правилами ст.100 КПК України.
На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_9 обрати запобіжний захід тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_23 задовольнити частково.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом
Суддя Світловодського
міськрайонного суду ОСОБА_1