Справа № 473/581/19
Номер провадження 1-кс/473/258/2019

УХВАЛА

"07" лютого 2019 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вознесенським відділом поліції ГУ НП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Слідчий звернувсь до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 та автомобіль ГАЗ 32213 В ЗНГ д.н. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , - з метою збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої правопорушенням.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню та його слід повернути слідчому з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна відповідно до ч.2 ст.171 КПК України повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Долучені слідчим документи не є копіями, оскільки не засвідчені належним чином, не містять печатки, протоколи слідчих дій неможливо прочитати.
Всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено про документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Так, відсутні докази та посилання на них в клопотанні слідчого про фактичне користування чи володіння ОСОБА_5 автомобілем, який просить арештувати слідчий. Не вказані вони й в самому клопотанні.
Слідчим заявлено як мету арешту відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, проте всупереч вимогам п.4 ч.2 ст.171 КПК України розмір шкоди слідчим не зазначено.

Згідно із ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на встановлені слідчим суддею недоліки клопотання його слід повернути суб`єкту звернення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Повернути клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 04.02.2019 року, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 та автомобіля ГАЗ 32213 В ЗНГ д.н. НОМЕР_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, - встановивши 72 години для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків.

Ухвала з огляду на положення п.9 ч.1 ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1