ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого з ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000224.
В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного розслідування.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16 грудня 2016 року та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що згідно постанови слідчого інші слідчі (розшукові) дії, крім допитів працівників правоохоронних органів не проводились, що свідчить про неповноту досудового розслідування. Зазначає, що допитаний прокурор ОСОБА_9 пояснив, що також був процесуальним керівником у кримінальному провадження №0003633, але потерпілий ОСОБА_7 з приводу цієї посадової особи не був допитаний. Звертає увагу на те, що висновки слідчого судді стосуються інших правоохоронців, ніж прокурора ОСОБА_9 , щодо незаконних дій якого звертався потерпілий ОСОБА_7 . Крім того, слідчий суддя листом від 19 березня 2019 року безпідставно відмовив ОСОБА_7 та адвокату в ознайомленні з матеріалами, які надав прокурор для розгляду даного судового провадження, чим позбавив можливості підготувати правову позицію з клієнтом до судового засідання. Звертає увагу на те, що слідчий суддя в своєму рішенні послався на копії заперечень різних прокурорів, які не завірені і без долучених повноважень, тобто суддя розглянув дане провадження без належного прокурора, чиї дії оскаржуються.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як слідує з матеріалів провадження 16 березня 2016 року прокуратурою Дніпропетровської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, та розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 000224.
08 квітня 2016 року в межах кримінального провадження № 000224 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року було скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 08 квітня 2016 року.
Після відновлення досудового розслідування було встановлено, що у провадженні Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 680003633 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 129, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 384 КК України.
За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003633 прокурором направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті.
29 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003633 повернуто прокурору прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська для усунення недоліків.
18 червня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора постановив ухвалу, відповідно до якої апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернутий прокурору прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська для належного оформлення, залишено без змін.
Своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що суд першої інстанції в своїй ухвалі обґрунтовано зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті не зазначено які тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_10 .
Крім цього, в обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначено, яка саме матеріальна шкода була завдана потерпілому ОСОБА_7 протиправними діями ОСОБА_10 , внаслідок яких були пошкоджені окуляри, автомобіль та ворота домоволодіння потерпілого.
16 липня 2015 року прокурором повторно направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для розгляду по суті.
На даний час у кримінальному провадженні № 0003633 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, триває судовий розгляд.
Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року кримінальне провадження № 000224 було закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.
Під час винесення зазначеного процесуального рішення слідчий прийшов до висновку, що в діях старшого слідчого Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , заступника прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_13 , начальника СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Враховуючи висновок слідчого, слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою, оскільки матеріалами провадження підтверджено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята відповідно до вимог ст. 110 КПК України та з урахуванням правил ст.40 КПК України, в ході досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, на підставі яких було прийнято рішення про закриття провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , допитані в якості свідків старший слідчий СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , судово-медичний експерт ОСОБА_15 , колишній начальник СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , дільничний інспектор поліції Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 , а також свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Отже, посилання ОСОБА_7 , що слідчим було проведено допит тільки працівників правоохоронних органів, не відповідають дійсності.
Крім того, слідчий прокуратури не має законних підстав надавати оцінку доказам по кримінальному провадженню № 0003633 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки дане кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, вирок судом не винесено, не надано оцінку доказам щодо їх допустимості та належності.
При кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 364 КК України обов`язковою ознакою злочину є завдання істотної шкоди, яка полягає у завданні матеріальних збитків.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого щодо відсутності в діях ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, є обґрунтованим, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено достовірних та достатніх доказів, які прямо вказують, що вказані особи діючи умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використали владу всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд оцінює критично зважаючи на те, що вони випливають лише з особистої суб`єктивної оцінки відповідних обставин заявника, що не дають підстав для висновку про необґрунтованість оскаржуваних рішень слідчого та слідчого судді.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 ,залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2019 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого з ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4