Справа № 604/423/18
провадження № 1-кп/598/117/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження №604/423/18 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

В серпні 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на березі ставка в с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області, виявив рослини коноплі, що росли на березі ставка, та в порушення ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 22.12.2006 року та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.03.2006 року, не знищив їх, а умисно зірвав, подрібнив та в подальшому переніс до місця проживання, що по АДРЕСА_1 , де заховав на горищі свого житлового будинку, з метою просушити та подальшого використання для власних потреб.

Надалі, 05 квітня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 забрав з горища будинку по АДРЕСА_1 , висушені, подрібнені рослини коноплі, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 6,92 грама, та, помістивши їх у пластиковий тубус, незаконно, без мети збуту зберігав при собі у кишені куртки, для подальшого використання у власних потребах.

Цього ж дня, 05 квітня 2018 року, приблизно о 15 год. 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 був виявлений працівниками Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області на вулиці м. Скалат, Підволочиського району Тернопільської області, під час куріння наркотичного засобу в громадському місці, після чого обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції подрібнені рослини коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,92 грама., який він незаконно придбав та зберігав в період з серпня 2017 року по 5 квітня 2018 року для власних потреб, без мети збуту.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Під час судового розгляду справи, а саме 21 грудня 2018 року, між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. При цьому обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.472 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому. ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу передбачена санкцією ч.1 ст.309 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 .

Умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2-349/18 від 19.04.2018 в сумі 858 грн..

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 грудня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 по кримінальному провадженню за №604/423/18.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2-349/18 від 19.04.2018 в сумі 858 грн..

Речовий докази по справі подрібнену речовину рослинного походження, що знаходиться в камері схову речових доказів Підволочиського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області, - знищити.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1