У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання Корабельного районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації про направлення для відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_5

представник органу
пробації: ОСОБА_8
засуджений: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Корабельного районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 і направити на відбування подальшого покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання Корабельного районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокурор вважає, ухвалу суду 1 інстанції незаконною та не обгрунтованою .

Вказує на те, що засудженим ОСОБА_6 не було дотримано вимог ч.2 ст. 78 КК України, оскільки згідно з листком реєстрації, засуджений ОСОБА_6 протягом встановленого іспитового строку тричі порушував покладені на нього судом обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 08.08.2017 р., 28.11.2017р. та 25.09.2018 р., не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Вказує, що засуджений в своїх поясненнях зазначив лише про те, що не з`являвся для реєстрації у зв`язку з тим, що неофіційно працював на хлібзаводі, а графік роботи не дозволяв останньому з`являтись для реєстрації в орган пробації.

Звертає увагу на те, що даних які б підтверджували або спростовували вказану інформацію в суді першої інстанції не встанонлено.

Зазначає про те, що засудженому було відомо про негативні наслідки порушення обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а тому посилання суду на те, що засуджений не з`являвся на реєстрацію лише з поважних причин та не ухилявся від контролю органів пробації є безпідставними.

Крім того, апелянт вказує на те, що в матеріалах справи відсутні достовірні відомості постійного місця проживання засудженого ОСОБА_6 , що свідчить про порушення останнім обов`язку щодо повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання.

Звертає увагу на те, що засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим відносно нього було встановлено адміністративний нагляд, але після цього засудженого знову було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також апелянт в своїх доводах вказує, на невірне посилання суду стосовно того, що засуджений характеризується позитивно за місцем мешкання, оскільки згідно довідки характеристики дільничного інспектора ОСОБА_6 підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та схильні до вчинення адміністративних правопорушень та злочинів, що свідчить про небажання засудженого встати на шлях виправлення.

Не погоджується з посиланням суду стосовно того, що засуджений протягом всього строку працював за усними договорами, оскільки це не доказує факту виконання засудженим покладених судом на нього обов`язків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року ОСОБА_6 засуджений за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк два роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

04.10.2018р. начальник Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_9 звернулася до Корабельного районного суду із поданням, про направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання. Зазначив, що засуджений тричі 08 серпня 2017р., 28 листопада 2017 року та 25 вересня 2018 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, документальних підтверджень поважності причин своєї неявки не надав. Також вказав, що засуджений протягом строку випробування п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представнику органу пробації, суд першої інстанції вказав, що засуджений не з`являвся на реєстрацію лише з поважних причин, не маючи на меті ухилитися від контролю з боку органу пробації.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника органу пробації на підтримку апеляційної скарги, пояснення засудженого, який вважав ухвалу суду законною та обгрунтованою та просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки встановлені зазначеним Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають наступним ознакам: вони були систематичними; кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з судових матеріалів, ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк два роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Орган пробації належним чином не мотивував клопотання про направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання.

Так, в клопотанні не зазначено в чому полягає невиконання засудженим, покладених на нього обов`язків, не вказано, що саме свідчить про небажання його стати на шлях виправлення.

Що стосується даних щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності зазначених у клопотанні, то більшість з них не відповідає дійсності.

Так, у клопотанні органу пробації зазначено, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 23.04.2017р. за ч.1 ст.178 КУпАП; 23.04.2017р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП; 20.09.2017р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП; 30.01.2018р. за ч.1 ст. 178, ст. 173 КУпАП; 26.03.2018р. за ч.1 ст.187 КУпАП.

Притягнення засудженого до адміністративної відповідальності 23.04.2017р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП не підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, є недоречним посилання органу пробації на адміністративне стягнення 20.09.2017р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017р. адміністративне провадження за вищевказаною статтею КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення (а.п. 93).
Притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності 26.03.2018р. за ст.187 КУпАП суд не може вважати як підставою, яка впливає на системність, оскільки складання протоколу про адміністративне правопорушення було обумовлено рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.02.2018р. про адміністративний нагляд над ОСОБА_6 (а.п. 114), що погіршує становище засудженого визначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016р., а також наслідкам, передбачених ч.2 ст.78 КК України.

Притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності 30.01.2018р. за ч.1 ст. 178, ст. 173 КУпАП не свідчить про системність вчинених засудженим правопорушень ( систематичним є такі правопорушення, що хоча і були різнорідні, але скоєнні три і більше разів).

Доречно зазначити, що підставами для звернення до суду для встановлення над засудженим адміністративного нагляду послужили вчиненні ним адміністративні правопорушення. Тобто, зазначене потягло для останнього негативні наслідки, а тому враховувати їх під час вирішення питання про скасування звільнення від покарання є неприпустимим.

Як видно з особової картки засудженого ОСОБА_6 постановою інспектора Корабельного РВ м. Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_10 зобов`язано засудженого з`являтися до КВІ і призначені йому дні явки 2 та 4 вівторок кожного місяця. Окрім того, засудженому неодноразово роз`яснені покладені на нього судом обов`язки та наслідки їх не виконання .

Як свідчать дані, зазначені в листку реєстрації засудженого ОСОБА_6 , останній не з`являвся до КВІ 08.08.2017р., 28.11.2017р., 25.09.2018р.. В інші встановлені засудженому дні, він з`являвся для реєстрації (а.с.18).

З письмових пояснень засудженого ОСОБА_6 щодо неявки його до органу пробації вбачається, що останній не з`явився до вказаного органу, у зв`язку з тим, що працює на хлібзаводі позмінно і саме у вищенаведені дні перебував на роботі (а.п. а.п . 83, 137).

З вищенаведеного листка реєстрації засудженого видно, що останній з`являвся для реєстрації у встановлені дні. Не явка засудженого не мала системний характер.

З наведеного вбачається, що засуджений ОСОБА_6 з поважних причин не з`являвся для реєстрації. Отже, засуджений не мав на меті ухилятися від контролю з боку органу пробації, оскільки на інші встановлені дні реєстрації з`являвся до вказаного органу.

Окрім того, в суді апеляційної інстанції засуджений пояснив, що він після вчинення злочину став на шлях виправлення, працевлаштувався та не мав наміру порушувати покладені на нього судом обов`язки.

Щодо неявки на реєстрацію до органу пробації 08.08.2017р., 28.11.2017р., 25.09.2018р. ОСОБА_6 підтвердив, що він працював в зазначені дні, в зв`язку з чим не міг з`явитися.

Пояснив, що він не був працевлаштований офіційно, в зв`язку з тим, що не мав документів, які підтверджують його особу. Зазначив, що на даний час він офіційно працює у ТОВ «Миколаївський хлібзовад № 1» пекарем.

З наданих в суді апеляційної інстанції засудженим документів вбачається, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року встановлено юридичний факт народження ОСОБА_6 .

З копії медичної карти ОСОБА_6 , бланк якої виданий ТОВ «Миколаївським хлібзаводом № 1», вбачається, що засуджений в грудні 2018 року проходив медичний огляд як працівник вказаного хлібзаводу.

Надані прокурором в судовому засіданні листи з КП «Жовтневий хліб» та ТОВ «Терновський хліб», які свідчать про те, що ОСОБА_6 не працював на зазначених підприємством, не можуть бути прийняті судом до уваги, враховуючи пояснення засудженого щодо його неофіційного працевлаштування.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не ухиляється від відбування покарання.

Доводи прокурора відносно того, що засудженим порушений обов`язок щодо повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, є не обґрунтованими та не підтверджується матеріалами справи.

Так, як вбачається з анкети та пояснень засудженого ОСОБА_6 , які містяться в його особовій справі, останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що на протязі встановленого іспитового строку ОСОБА_6 письмово повідомляв орган пробації про те, що він проживає за вищенаведеною адресою і змінювати місце проживання не планує (а.п. 128).

Твердження апелянта відносно того, що суд першої інстанції невірно вказав, що засуджений позитивно характеризується за місцем проживання є необґрунтованими.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується здебільшого позитивно (а.п. а.п 26, 53, 98).

Окрім того, є не обгрунтованим посилання прокурора на наявність у ОСОБА_6 адміністративних стягнень як на підставу для направлення його для відбування призначеного йому покарання .

Враховуючи те, що органом пробації та прокурором як в суді першої так і апеляційної інстанції не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для направлення засудженого для відбування покарання.
Отже, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин та з огляду на зазначені вимоги закону, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

З огляду на зазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 406, 407, 424, 532, 537 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання Корабельного районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: