Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 474/411/17
Провадження № 1-кп/475/64/19
У Х В А Л А
про відкладення підготовчого судового засідання

08.02.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000479 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївське Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України несудимого, до затримання проживаючого по АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2019 р. до Доманівського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суд після скасування вироку надійшли на новий розгляд в іншому складі матеріали кримінального провадження №000479 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Того ж дня ухвалене рішення про призначення підготовчого судового засідання на 08 лютого 2019 р.

08 лютого 2019 р. у підготовче судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_7 , відомості про належне її повідомлення про час та місце проведення судового засідання до суду не надійшли.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 надала письмову заяву, в якій просила провадження розглядати без її та неповнолітньої потерпілої участі.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , які вважали неможливим проведення підготовчого судового засідання без підтвердження належного повідомлення потерпілої ОСОБА_7 про час та місце підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого судового засідання у відповідності до положень ст.325 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.01.2019 р. строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжений до 17 лютого 2019 р.

Прокурор вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість скоєного злочину, спосіб його вчинення. Перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 може почати впливати на свідків, потерпілих, а також почати переховуватись від суду, або продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає триманню його під вартою, а тому прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підтримання клопотання прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що під час досудового розслідування свідок ОСОБА_10 , який на разі відбуває покарання в місцях позбавлення волі, вказував на те, що він боїться ОСОБА_4 , зі свідком ОСОБА_11 обвинувачений підтримує дружні стосунки, а тому може впливати на них.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження тримання його під вартою, посилаючись на те, що він має постійне зареєстроване місце проживання, ухилятися від суду наміру не має, на свідків не впливав і не має наміру впливати. Просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 також у судовому засіданні заперечувала проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту цілком може забезпечити дотримання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, її вік, стан здоров`я і майновий стан, міцність соціальних зв`язків особи за місцем проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється чи обвинувачується особа, а також інші обставини, що її характеризують.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, про що зазначено у ч.1 ст.183 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейським судом з прав людини неодноразово у рішеннях проти України (справа "Сташук проти України" (CASE OF STASZUK v. UKRAINE), «Харченко проти України» (CASE OF KHARCHENKO v. UKRAINE) та ін.) констатувалося порушення п. 3 ст. 5 Конвенції з огляду на те, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних підстав для такого тримання та що національні органи влади не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою з 30 грудня 2016 р., тобто понад 2 роки.

В обґрунтування необхідності подальшого його тримання під вартою прокурор посилається лише на тяжкість скоєного злочину, спосіб його вчинення, а також можливий вплив ОСОБА_4 на свідків, можливе переховування його від суду та вчинення іншого правопорушення. При цьому жодного доказу наявності цих ризиків прокурор не надав.

Суд, виходячи з вищезазначених законодавчих норм, вважає, що прокурором доведений лише можливий ризик впливу на свідка ОСОБА_12 , оскільки він підтримує з ним дружні стосунки.

Ризику можливого впливу на свідків, переховування від слідства і суду цілком може запобігти запобіжний захід у виді цілодобового арешту, тобто суд дійшов до висновку про недоведення прокурором, що забезпечити поведінку обвинуваченого неможливо забезпечити інакше як триманням під вартою.

За такого суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України вирішив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.

Такий запобіжний захід повністю відповідатиме меті його застосування, забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та убезпечить настання ризиків, що доведені в ході розгляду клопотання.

Зважаючи на тяжкість злочину та спосіб його вчинення, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, а саме: утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_11 , зобов`язати носити електронний засіб контролю цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 314, 325, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче судове засідання відкласти до 13.30 год. 05 березня 2019 р., у судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 .

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що полягає у забороні йому залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_1 , до 5 квітня 2019 року включно.
Звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти у залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, застосувати електронний засіб контролю.

Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_11 ;

зобов`язати носити електронний засіб контролю цілодобово,

прибувати за кожною вимогою до суду.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 покласти на Врадіївський ВП ГУНП В Миколаївській області.

Зобов`язати Врадіївський ВП ГУНП В Миколаївській області відповідно до ч.4 ст.181 КПК України негайно після постановки на облік ОСОБА_4 повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1