Постанова
Іменем України

19 березня 2019 року

м. Київ
справа № 236/5/18
провадження № 51-9882 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь в кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Слов`янська Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він протягом 2015-2017 років через мережу Інтернет неодноразово купував насіння рослини роду коноплі з метою посіву та вирощування. Так, в квітні місяці 2015-2017 років на присадибній ділянці, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 висаджував придбане насіння коноплі у ґрунт та вирощував з метою виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу без мети збуту для особистого вживання. У вересні місяці 2015-2017 років зірвав вирощені рослини коноплі, переніс до сараю для їх висушування. В подальшому виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс шляхом подрібнення, зберігав без мети збуту у різних приміщеннях на території свого домоволодіння.
13 грудня 2017 року під час обшуку за місцем проживання засудженого було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою, у перерахунку на суху речовину, 1478, 2 г.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що апеляційний суд, звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, в достатній мірі не врахував конкретні обставини справи, а саме розмір особливо небезпечного наркотичного засобу та тривалість вчинення злочину ОСОБА_6 , а також спосіб зберігання.
Під час касаційного розгляду прокурор підтримала подану касаційну скаргу та вважала, що її слід задовольнити, скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Винуватість ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність обвинувачення та правильність кваліфікації дій за ч. 2 ст. 309 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене компетентним судом на підставі об`єктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Відповідно до вимог ст. 65 КК Україниособі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням особи винного, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі ставив питання про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, а тому просив звільнити його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Апеляційний суд, задовольнивши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , застосував положення ст. 75 КК України та звільнив останнього від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, при цьому навів переконливі мотивів з яких він виходив при постановленні свого рішення, зокрема те, що засуджений ОСОБА_6 вчинив злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше не судимий, має стійки соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, має інвалідність за загальним захворюванням, постійне місце робити, одружений, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, також враховано позитивний висновок органу пробації.

З таким висновком апеляційного суду погоджується і суд касаційної інстанції та вважає, що змінений апеляційним судом порядок відбування покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. 75 КК України є обґрунтованим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, що узгоджується з положеннями статей 50, 65 КК України. Підстав вважати його явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає.
Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, вона є законною, належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки апеляційного суду в частині призначення покарання засудженому, а також свідчили б про можливість виправлення засудженого лише в умовах позбавлення волі, прокурор у касаційній скарзі не навів.
Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, про що йдеться в касаційній скарзі прокурора, колегія суддів касаційного суду не вбачає.
За таких обставин, касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3