МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2019 р. Справа № 370/3615/18

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0000830 від 05.12.2018 року, за яким
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кожухівка Коростенського району Житомирської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, раніше не судимий, є учаником бойових дій, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Коростень Житомирської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_3 , проживає по АДРЕСА_2 ,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
28.11.2018 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , знаходилися на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Красна гірка», яке розташоване за адресою: с. Андріївка вул. О. Меля, 138, Макарівського району Київської області, де офіційно працювали різноробочими.

Оскільки ОСОБА_5 , мав фінансові труднощі, так йому було відомо, що на той час ОСОБА_4 , також мав фінансові труднощі, і у ОСОБА_5 , виник умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна, яке знаходилося на території ТОВ «Агрофірма Красна гірка» з метою подальшого його продажу та особистого збагачення. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_4 , вчинити крадіжку, на що останній погодився.

Реалізуйчи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, того ж дня близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу підійшли до торфозмішувача, який розташований на території ТОВ «Агрофірма Красна гірка» за адресою: с. Андріївка вул. О. Меля, 138, Макарівського району Київської області. Після цього, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, відрізали частину мідного силового кабелю ПВС загальною довжиною 40 м., з кількістю жил - 3, січенням однієї жили - 2,5 кв.мм., жила мідна багатопроволочна в резиновій ізоляції білого кольору, бувшого у використанні, вартість якого становить 799 грн. 20 коп., та, попередньо обпаливши, винесли з території підприємства, з метою подальшого продажу, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , заподіяли ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 799 грн. 20 коп.

Крім того, 29.11.2018 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , знаходилися на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Красна гірка» яке розташоване за адресою: с. Андріївка вул. О. Меля, 138, Макарівського району Київської області, де офіційно працювали різноробочими.

Оскільки ОСОБА_5 , мав фінансові труднощі, так йому було відомо, що на той час ОСОБА_4 , також мав фінансові труднощі, у ОСОБА_5 , виник умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна, яке знаходилося на території ТОВ «Агрофірма Красна гірка» з метою подальшого його продажу та особистого збагачення. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_4 , вчинити крадіжку, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, того ж дня близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу підійшли до сівалки зеленого кольору, яка розташована на території ТОВ «Агрофірма Красна гірка» за адресою: с. Андріївка вул. О. Меля, 138, Макарівського району Київської області. Після цього, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, відрізали частину мідного силового кабелю КГ довжиною 20 м з кількістю жил - 4, січенням однієї жили - 2,5 кв.мм., жила мідна кругла баготопроволочна в резиновій ізоляції чорного кольору, бувшого у використанні, вартість якого становить 642 грн., 40 коп., та, попередньо обпаливши, винесли з території підприємства, з метою подальшого продажу, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , заподіяли ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 642 грн. 40 коп.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , заподіяли ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 1441 грн. 60 коп.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , винними себе визнали, розкаялися у скоєному і підтвердили обставини крадіжки, встановлені досудовим розслідуванням.

ОСОБА_5 , показав суду, що він запропонував ОСОБА_4 , вчинити крадіжку металу з території агрофірми, де вони працювали, на що той погодився, оскільки мав певні фінансові труднощі. У встановлений досудовим розслідуванням день та час, вони, користуючись відсутністю сторонніх осіб, відрізали частину мідного кабелю від торфозмішувача, який не працював, обпалили ізоляцію, а мідний провід винесли з території підприємства, з метою подальшого продажу на металобрухт. Аналогічно вчинили крадіжку іншого кабелю від сівалки, яка теж знаходилася на території агрофірми та була у неробочому стані.

ОСОБА_4 , дав суду покази, які є аналогічними показам ОСОБА_5 .

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини у скоєному, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням письмових доказів, що характеризують їх особи.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих їм діянь знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і їх дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, тимчасово не працює, є учасником бойових дій.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено. Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не настало, шкода відшкодована повністю, раніше до кримінальної відповідальності не приятгувався, є учасником бойових дій, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до ОСОБА_4 , покарання не буде відповідати визначеній у ст. 50 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, тимчасово не працює.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено. Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_5 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не настало, шкода відшкодована повністю, раніше до кримінальної відповідальності не приятгувався, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до ОСОБА_5 , покарання не буде відповідати визначеній у ст.50 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1