Справа № 336/7403/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою (11 класів), неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2014 року за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 1 серпня 2014 року у зв`язку з застосуванням Закону України «Про амністію в 2014 році»;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року за ч. 2 ст. 125 КК України до двохсот годин громадських робіт;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України з застосуванням положень ст. 71 КК України до одного року п`яти місяців десяти днів позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання 24 січня 2018 року;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих кримінально караних посягань проти чужої власності, злочини проти життя та здоров`я особи, злочини проти громадського порядку, проти авторитету органів державної влади, вчинив таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

Близько 13 години 30 хвилин 11 листопада 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з багажника автомобіля «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 2 по вул. Академіка Клімова в м. Запоріжжі, куди він проник, застосовуючи ножиці, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_6 будівельний фен «Stern HG-2000 V» в корпусі чорного кольору вартістю 780 грн. 37 коп., перфоратор «Ростех ПРТ 24-72 П (37818)» в корпусі чорно-зеленого кольору вартістю 1336 грн. 67 коп., електричну дриль «Эппром ЭДЭ-470» в корпусі сірого кольору вартістю 396 грн. 73 коп., пилу монтажну «Intertool DT-0635» в корпусі чорного кольору вартістю 2048 грн. 71 коп.

Описаними діями потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду у сумі 4562 грн. 48 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що вчинив крадіжку, оскільки випробовував фінансові труднощі, залишившись без джерел постійного доходу після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час здійснення кримінального провадження за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, яке увінчалось його звільненням в січні 2018 року. Ножиці, які використав для проникнення до багажника автомобіля, заздалегідь не заготовляв, вони опинились у нього у зв`язку з використанням в роботі, яку надає йому на центральному ринку по вул. Анголенка в м. Запоріжжі його сестра, що є приватним підприємцем. Повертаючись з роботи, він побачив вказаний транспортний засіб і вирішив заволодіти майном, що там знаходиться, в описаний спосіб.

Викраденими речами розпорядитися не встиг, оскільки був затриманий за кілька метрів від місця вчинення крадіжки співробітниками поліції.

Пояснив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого та щиро жалкує про скоєні дії.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання. а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості.

Враховує суд і наявність у обвинуваченого судимостей за вчинення корисливих кримінально караних посягань проти чужої власності, злочинів проти життя та здоров`я особи, злочинів проти громадського порядку, проти авторитету органів державної влади, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінально караних діянь.

Наявність захворювання, що створює небезпеку для оточення, як випливає з довідки комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради (а. с. 44), також свідчить про певний ступінь його соціальної небезпеки.

Наведені обставини не дають суду підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, застосування положень закону про кримінальну відповідальність про призначення більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті обвинувачення.

Разом з цим суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке утворює один епізод крадіжки, а також ту обставину, що предмети викрадення, визнані речовими доказами, передані власнику на зберігання (а. с. 42) і в силу ст. 374 КПК України будуть повернені йому за належністю.

Бере до уваги суд і спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із проникненням до житла.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення потерпілому викрадених речей усунено спричинено шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, роботу, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування, створив сім`ю, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, дають суду підстави для призначення покарання у вигляді арешту в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті обвинувачення.

Застосування не самого суворого покарання, що зазначене в санкції частини статті обвинувачення, яке, як згадано, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання з урахуванням таких міркувань.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з ст. 61 Конституції, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права, яке в силу ст. 7 КПК України є і однією з засад кримінального провадження, вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у своєму Рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Наведені вище міркування з урахуванням положень кримінального процесуального законодавства та Конституції України дають суду підстави дійти висновку про недоцільність застосування за вироком до обвинуваченого найбільш суворого заходу примусу, яким є позбавлення волі на певний строк, шляхом надання особі можливості виправлення за умови ізоляції від суспільства протягом вказаного нетривалого строку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочинів, тобто наявність судимостей за інші кримінально карані діяння.

Визнані речовими доказами викрадені речі підлягають поверненню потерпілому, а застосований щодо них на підставі ухвали слідчого судді арешт - скасуванню.

Ножиці, які є знаряддям вчинення злочину, належить знищити.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Застосований щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування запобіжний захід до спливу строку призначеного судом покарання зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох місяців арешту.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України три місяці арешту перевести у відповідні їм три місяці позбавлення волі.

Початок відбування покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого за підозрою у вчиненні злочину, а саме: з 14 години 45 хвилин 11 листопада 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до спливу строку призначеного судом покарання не змінювати.

Звільнити з-під арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 13.11.2018 року, будівельний фен «Stern HG-2000 V» в корпусі чорного кольору, перфоратор «Ростех ПРТ 24-72 П (37818)» в корпусі чорно-зеленого кольору, електричну дриль «Эппром ЭДЭ-470» в корпусі сірого кольору, пилу монтажну «Intertool DT-0635» в корпусі чорного кольору.

Речові докази - будівельний фен «Stern HG-2000 V» в корпусі чорного кольору, перфоратор «Ростех ПРТ 24-72 П (37818)» в корпусі чорно-зеленого кольору, електричну дриль «Эппром ЭДЭ-470» в корпусі сірого кольору, пилу монтажну «Intertool DT-0635» в корпусі чорного кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути йому за належністю.

Речовий доказ ножиці, що зберігаються в Шевченківському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1