Справа № 364/1060/18
Провадження № 1-кп/364/19/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

його представника ОСОБА_8 ,

представника Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритих судових засіданнях в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 18.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, працює оператором наливу на АЗС № 2 ПрАТ «Компанія Інтерлогос», одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 17.07.2018 р. близько 22 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним власним автомобілем марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по асфальтованій проїзній частині вул. Миру смт Володарка в напрямку с. Завадівка Володарського району Київської області, навпроти території приватного домоволодіння № 185 на порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з подальшими змінами, далі ПДР України), а саме вимог: підпункту «б» пункту 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі); підпункту «а» пункту 2.9 (водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння); пункту 12.2 (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги); пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), здійснив зіткнення з потерпілим велосипедистом ОСОБА_7 , який, керуючи велосипедом марки «Ардіс-Либідь», рухався спереду в попутному автомобілю марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний

номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 напрямку по асфальтованій проїзній частині вул. Миру в смт Володарка Київської області.

Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 28.08.2017 р. № 56:

1) за даними медичної документації (медичної картки стаціонарного хворого № 1540/147 Володарської центральної районної лікарні Київської області), описані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: закрита черепно-мозкова травма; лінійний перелом правої тім`яної кістки та лівої потиличної кістки; забій головного мозку; перелом правої променевої кістки із зміщенням; забій м`яких тканин правого гомілковостопного суглоба та правого ліктьового суглоба. За даними консультативного заключення позаштатного консультанта КОБ СМЕ лікаря-рентгенолога вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_10 від 22.08.2018 р. № 536 перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків; лінійний перелом тім`яної, потиличної кісток з переходом на великий потиличний отвір зліва;

2) описані тілесні ушкодження виникають від дії тупого предмета;

3) за даними медичної документації описані тілесні ушкодження могли утворитись 17.07.2018 р. під час та за обставин, вказаних в ухвалі, а саме: під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля і велосипеда;

4) тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого гомілковостопного та правого ліктьового суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки зі зміщенням відламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликають довготривалий розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної кістки та лівої половини потиличної кістки із заходженням на великий потиличний отвір зліва, забою головного мозку до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи від 22.08.2018 р. № 12-1/1511:

1) у заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.2, 12.3 та 12.4 ПДР України;

2) у заданій дорожньо-транспортній ситуації швидкість руху, обрана водієм автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху;

3) у заданій дорожній ситуації технічна можливість для водія автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , уникнути зіткнення із велосипедом полягала у виконанні ним вимог пункту 12.3 ПДР України, а саме: у застосуванні ним термінового гальмування в момент виявлення ним велосипеда. Маневр об`їзду в даній дорожній ситуації є небезпечним, оскільки назустріч рухався транспортний засіб, а праворуч знаходилось узбіччя. За даних дорожніх обставин водій автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити зіткнення із велосипедом шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в момент виявлення ним велосипеда, що рухався в попутному напрямку як при русі з обраною швидкістю руху 60 км/год., так і при русі з допустимою швидкістю руху в населених пунктах 50 км/год.;

4) у заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, велосипедист ОСОБА_7 , керуючи велосипедом «Ардіс-Либідь», повинен був діяти відповідно до вимог пункту 6.2 ПДР України;

5) ПДР України не регламентують дії водія транспортного засобу «лідера» щодо запобігання попутних зіткнень з позаду рухаючимися транспортними засобами, крім випадків безпідставних дій водія (рух без потреби з дуже малою швидкістю, різке гальмування), а тому обов`язок запобігання попутних зіткнень лягає на водіїв транспортних засобів, що рухаються позаду об`єкта можливої небезпеки. Тому технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , одноосібними діями велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався на велосипеді марки «Ардіс-Либідь», що в даній дорожній ситуації є «лідером», не визначалась;

6) у заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, дії водія автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідали вимогам пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України. Невідповідність дій водія названого автомобіля вимогам пункту 12.3 ПДР України перебувають в причинному зв`язку з даною пригодою.

Отже, невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам пункту 12.3 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину щиро розкаюється та шкодує, що вчинив цей злочин, водночас позовні вимоги, заявлені потерпілим у цивільному позові, визнав частково, заперечуючи розмір заявленої до стягнення моральної шкоди.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що 17.07.2018 р. близько 22 год. їхав у сторону с. Завадівка (Володарський р-н, Київська обл.), після дощу була погана видимість. Тут раптом на лобовому склі людина. Розгубився. Також обвинувачений у суді підтвердив, що, дійсно, перебував у стані алкогольного сп`яніння, пояснивши, що мав їхати на таксі після вживання алкоголю, але не дочекався поки те приїде та поїхав власною машиною. Допомогу потерпілому надавав та, у разі необхідності подальшого лікування, також буде допомагати, проти відшкодування моральної шкоди не заперечує, але не має можливості сплатити заявлені в позові потерпілого 300 тисяч гривень, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату. На підтвердження надання потерпілому матеріальної допомоги та виплати 10 тисяч гривень у порядку відшкодування моральної шкоди суду надано копії відповідних розписок потерпілого (а.п. 213-217), остання виплата відшкодування лікування (матеріальної шкоди), здійснена на вимогу потерпілого, датована 15.04.2019 р., що підтверджено відповідною розпискою потерпілого, копія долучена до матеріалів судового провадження (а.п. 228).

Обвинувачений також вказав на те, що зробив для себе висновки, дуже шкодує, що вчинив таке, що йому дуже соромно, більше такого не повториться, вибачився перед потерпілим, а також вказав на те, що буде допомагати потерпілому, вирішення питання щодо заявленого позову відніс на розсуд суду, вказавши лише на відсутність у нього можливості виплатити 300 тисяч моральної шкоди, але буде виплачувати стільки, скільки присудить суд.

Потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у судовому засіданні надав покази про те, що він тимчасово не працює, зараз на пенсії по інвалідності. Названого в обвинувальному акті дня, 17.07.2018 р. близько 21-22 год., включивши ліхтарик, він повертався додому з смт Володарка на велосипеді, розминувся із зустрічним автомобілем та почув удар. Вдень був дощ, але асфальт був вже сухий, узбіччя мокре. Рухався із центру смт Володарки в сторону с. Завадівка по вул. Миру, їхав біля узбіччя, десь 30 см від узбіччя. Почув автомобіль, тому взяв праворуч, а після удару очнувся вже в лікарні. У подальшому був на лікуванні в місцевій лікарні в смт Володарці два тижні, надалі через проблеми з ногою після отриманої травми також проходив обстеження в Київській обласній лікарні, де йому сказали, у разі, якщо буде боліти, щоб приїзжав лікуватися. Зараз працювати не може, постійні головні болі, за наслідками МСЕК отримав III групу інвалідності. Потерпілий та його представник ствердили, що матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим частково, оскільки відшкодовано лише понесені на тепер витрати, але потерпілий надалі потребуватиме лікування, що вимагатиме також коштів. Заявлений розмір моральної шкоди у 300 тисяч гривень потерпілий та його представник пояснили тяжкістю отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які не підлягають повному відновленню, з 28.01.2019 р. потерпілому встановлено III групу інвалідності, МСЕК пройшов 02.04.2019 р., також потерпілий не може виконувати свою роботи, тому 26.02.2019 р. звільнився з роботи, страждає на часті головні болі, реагує на погоду. До того ж потерпілий вказав, що обвинувачений не цікавиться його станом здоров`я. Водночас, відповідаючи на запитання учасників справи, потерпілий повідомив, що обвинувачений добровільно оплатив все лікування по всіх наданих йому чеках, після подання позову у даному провадженні також відшкодовував витрати на лікування. Крім того,

обвинувачений купив потерпілому новий велосипед. Точну суму отриманих від обвинуваченого грошей не пам`ятає, загалом отримана ним сума відшкодування матеріальної шкоди склала 11 905 грн., він погоджується з названим обвинуваченим у суді таким сумарним розміром, надалі за станом на день судового засідання 15.04.2019 р. розмір відшкодованої матеріальної шкоди збільшився на 2 897,83 грн. Також було відшкодовано 10 000 грн. на моральну шкоду. Потерпілим додатково долучено до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення, довідки МСЕК та трудової книжки (а.п. 224-227).

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, його вина доведена сукупністю зібраних досудовим розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме такими письмовими доказами:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000160 від 18.07.2018 р., з якого вбачається, що дане кримінальне провадження відкрито у зв`язку з надходженням повідомлення від Володарської центральної районної лікарні Київської області щодо отримання велосипедистом ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 73);

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.07.2018 р., до якого додано ілюстраційну фототаблицю та схему місця дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що огляд місця події проводився у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , зафіксовано, зокрема, стан дорожнього покриття, положення транспортних засобів, вилучені з місця пригоди речі, підписаний усіма учасниками огляду без зауважень (а.п. 74-106);

заявами потерпілого та обвинуваченого про добровільне передання для проведення необхідних слідчих дій відповідних транспортних засобів (а.п. 107, 108);

протоколом огляду транспортного засобу від 18.07.2018 р., а саме: автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , яким підписано цей протокол без зауважень, в протоколі зафіксовано зовнішні механічні ушкодження названого автомобіля (лакофарбового покриття правої частини переднього бампера, розбите переднє вітрове скло), до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю (а.п. 109-119);

протоколом огляду транспортного засобу від 18.07.2018 р., а саме: велосипеда марки «Ардіс-Либідь» червоного кольору, в якого зафіксовано пошкодження заднього колесного диску, розірвано камеру цього колеса, пошкоджено лакофарбове покриття, до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю (а.п. 120-127);

клопотанням слідчого про призначення автотехнічної експертизи (експертизи технічного стану транспортного засобу) від 25.07.2018 р. (а.п. 128-130), відповідною ухвалою слідчого судді від 26.07.2019 р. про задоволення цього клопотання (а.п. 131-132) та висновком експерта від 13.08.2018 р. № 12-1/1384, згідно з яким система робочого гальма, рульове керування та елементи підвіски наданого на експертне дослідження автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходилися в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в їх роботі перед дорожньо-транспортною подією, не виявлено (а.п. 134-139);

клопотанням слідчого про призначення транспортно-трасологічної експертизи від 25.07.2018 р. (а.п. 140-142), відповідною ухвалою слідчого судді від 26.07.2019 р. про задоволення цього клопотання (а.п. 143-144) та висновком експерта від 13.08.2018 р. № 12-1/1385, згідно з яким: зіткнення згаданих вище автомобіля марки «KIA» модель «CERATO» та велосипеда «Ардіс-Либідь» сталося на смузі руху в напрямку до с. Завадівка проїзної частини вул. Миру в смт Володарка Київської області, до початку слідів пошкоджень та потертостей дорожнього покриття відносно напрямку руху до с. Завадівка; в момент первинного контакту автомобіля та велосипеда контактували передній бампер автомобіля, на відстані близько 0,55-0,6 м від правого краю автомобіля, із задньою частиною грязьового щитка заднього колеса та заднім колесом велосипеда, при цьому направляючі повздовжніх осей автомобіля та велосипеда розташовувались приблизно паралельно при попутних їх напрямках; механічні пошкодження, що утворилися на зазначених вище автомобілі та велосипеді внаслідок зіткнення, описані в дослідницькій частині цього експертного висновку (а.п. 146-153);

клопотанням слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 09.08.2018 р. (а.п. 154-155), відповідною ухвалою слідчого судді від 10.08.2019 р. про задоволення цього

клопотання (а.п. 156-157) та висновком експерта від 28.08.2018 р. № 56, за яким потерпілий ОСОБА_7 отримав такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; лінійний перелом правої тім`яної кістки та лівої потиличної кістки; забій головного мозку; перелом правої променевої кістки із зміщенням; забій м`яких тканин правого гомілковостопного суглоба та правого ліктьового суглоба; за даними консультативного заключення позаштатного консультанта КОБ СМЕ лікаря-рентгенолога вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_10 від 22.08.2018 р. № 536 перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків; лінійний перелом тім`яної, потиличної кісток з переходом на великий потиличний отвір зліва. Описані тілесні ушкодження виникають від дії тупого предмета та могли утворитись 17.07.2018 р. під час та за обставин, вказаних в ухвалі, а саме: під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля і велосипеда. При цьому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого гомілковостопного та правого ліктьового суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки зі зміщенням відламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликають довготривалий розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної кістки та лівої половини потиличної кістки із заходженням на великий потиличний отвір зліва, забою головного мозку до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (а.п. 159-160);

постановою слідчого про перекваліфікацію даного кримінального правопорушення від 28.08.2018 р. за наслідками зазначеної судово-медичної експертизи з частини першої на частину другу статті 286 КК України (а.п. 161-162);

протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2018 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 (свідка на час проведення цього експеримента), що встановлює обставини вчинення інкримінованого останньому злочину та підписаний ними без зауважень і доповнень (а.п. 163-167);

клопотанням слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 15.08.2018 р. (а.п. 168-170), відповідною ухвалою слідчого судді від 16.08.2019 р. про задоволення цього клопотання (а.п. 171-173) та висновком експерта від 22.08.2018 р. № 12-1/1511, за підсумком якої визначено невідповідність, з технічної точки зору, дії водія автомобіля марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у заданій дорожній ситуації вимогам пунктів 12.3, 12.4 ПДР України, при цьому невідповідність дій водія цього автомобіля вимогам пункту 12.3 ПДР України перебувають в причинному зв`язку з даною пригодою (а.п. 177-181);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння від 18.07.2018 р., що засвідчує перебування обвинуваченого ОСОБА_5 за станом на час огляду о 2 год. 18.07.2018 р. в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 192);

процесуальними документами, зокрема повідомленням ОСОБА_5 про підозру від 28.08.2018 р. та роз`ясненням йому прав (а.п. 182-191), протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.08.2018 р. (а.п. 193), постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.07.2018 р. з додатками (а.п. 194-197).

Клопотань про виклик свідків та/або необхідність дослідження будь-яких інших доказів прокурором, а так само іншими учасниками кримінального провадження, у тому числі потерпілим, суду не заявлялося, після завершення з`ясування обставин справи і дослідження поданих доказів всіма учасниками провадження прокурором, потерпілим та обвинуваченим вказано суду на відсутності потереби у дослідженні будь-яких інших доказів.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Таким чином, зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушення правил безпеки

дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 286 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами зокрема статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Завадівка Володарського району Київської області, де зареєстрований і проживає (а.п. 199), має повну загальну середню освіту, працює оператором наливу на АЗС № 2 ПрАТ «Компанія Інтерлогос», одружений (а.п. 202), має повнолітніх дітей, невійськовозобов`язаний (а.п. 200-201, 210), за місцем проживання характеризується Завадівською сільською радою Володарського району Київської області позитивно, перебуває в шлюбі, добрий сім`янин, витриманий, миролюбивий, сторониться конфліктних ситуацій, ввічливий, чемний, чесний, надає посильну допомогу матері-пенсіонерці, 1942 р.н., правил поведінки в громадських місцях не порушує, скарг на нього не поступало (а.п. 207), за місцем роботи також характеризується названою вище компанією теж позитивно, працює оператором наливу з 14.04.2016 р. до тепер, досвідчений, принциповий, працьовитий, наполегливий, виконує обов`язки в повному обсязі, вболіває за доручену справу, вимогливий до себе, врівноважений, добра і чуйна людина, користується повагою колективу, морально стійкий (а.п. 209), раніше не судимий (а.п. 206).

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують обвинуваченому покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним згаданим вище медичним висновком (а.п. 192) та не заперечувалося самим обвинуваченим у суді.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого матеріального збитку.

Стосовно відшкодування матеріального збитку шкоди, завданої потерпілому та яка пов`язана з його витратами на лікування і придбанням йому обвинуваченим нового велосипеду, суд бере до уваги надані стороною захисту копії розписок потерпілого (а.п. 213-216, 228), написання яких підтверджено в суді і потерпілим, на загальну суму 14 802 (чотирнадцять тисяч вісімсот дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок. Крім того, обвинуваченим виплачено потерпілому 10 000 (десять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди, що ним підтверджено копією розписки від 22.11.2018 р. (а.п. 217) та не заперечувалося потерпілим.

На підставі статей 314-1, 368 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену 26.11.2018 р. Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на виконання ухвали суду від 22.11.2018 р. (а.п. 52-55).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_5 проживає в с. Завадівка у власному будинку разом із своєю родиною; офіційно працевлаштований, проте роботою задоволений частково через низьку заробітну плату, до того ж має заборгованість за кредитом. Поведінка обвинуваченого відповідає загальноприйнятим нормам суспільства; не агресивний, ворожого ставлення до сторонніх чи близьких осіб не проявляє, поведінку й емоції контролює; має комунікативні навички. Алкогольними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає і не вживав. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Має велике коло добрих знайомих, користуються в них повагою та авторитетом; також має друзів, з якими підтримує міцні стосунки протягом багатьох років, дружать сім`ями. Серед кола знайомих та друзів осіб, які б раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, не має; зв`язків із особами асоціальної поведінки не підтримує, місць, пов`язаних із кримінальними осередками, не відвідує. Має стійкі, довірливі

стосунки із членами своєї родини, з ними проводить своє дозвілля, займається домашнім господарством, часто відвідує свою матір, яка проживає одиноко, допомагає їй по домашньому господарству. З дружиною, яка працює вчителем середньої школи, проживають у спільному шлюбі більше тридцяти років, мають двох дорослих доньок, одна з яких ще навчається в університеті в м. Києві. Обвинувачений усвідомлює серйозність наслідків своїх дій, щиро шкодує та розкаюється, після ДТП добровільно відшкодував завдані збитки та матеріально допомагає потерпілому. Має певні плани на майбутнє, однак на першому місці стоїть закінчити судовий розгляд цієї справи.

Ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюється органом пробації як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як низький.

Органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вчинення ним тяжкого за визначенням статті 12 КК України злочину, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, наявність трьох обставин, що пом`якшують йому покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, бере до уваги особу винного, який характеризується виключно позитивно як по місцю проживання, так і по місцю роботи, не має судимостей, вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих і послідовних показів, що він щиро кається у вчиненому, належну поведінку під час досудового розслідування та судового провадження, спосіб його життя, наявність сім`ї, двох повнолітніх дітей, одна з яких навчається, мати похилого віку, що проживає одиноко та у зв`язку з цим потребує відповідної допомоги, а також з високою ймовірністю необхідність надалі надавати матеріальну допомогу потерпілому, що стверджено в суді й обвинуваченим, й потерпілим, що в свою чергу вимагає від обвинуваченого продовження роботи з метою отримання заробітку.
Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду про те, що відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності (постанова Верховного Суду від 13.11.2018 р. у справі № 401/2807/16-к).

Зважаючи на усе наведене, суд не погоджується з позиціями прокурора та потерпілого і його представника щодо обов`язковості позбавлення обвинуваченого волі шляхом призначення йому реального відбуття покарання, водночас бере до уваги як, на думку суду, слушний висновок органу пробації, зроблений у досудовій доповіді, про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства. Тому суд за таких обставин дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини другої статті 286 КК України ближче до нижньої межі, зважаючи на наявність обтяжуючої покарання обставини, що виключає призначення мінімального строку покарання, з позбавленням його права керувати транспортним засобом, зважаючи на те, що обтяжуючою покарання обставиною є перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем. Звільняючи обвинуваченого на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, йому має бути встановлено 2 роки іспитового строку та покладено передбачені частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України обов`язки.
На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо завданої злочином шкоди суд вирішує з огляду на поданий 14.09.2018 р. позов потерпілого (цивільного позивача) про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (а.п. 18-22), в якому вказано, що цивільний відповідач (обвинувачений ОСОБА_5 ) заподіяну матеріальну шкоду у вигляді витрат на придбання ліків, медикаментів відшкодував, проте залишилась невішкодованою моральна шкода. Тому цивільним позивачем ОСОБА_7 (потерпілий) заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_5 на користь потерпілого (цивільного позивача) завдану останньому моральну (немайнову) шкоду в розмірі 300 000 грн.

Як зазначено в позовній заяві та пояснено цивільним позивачем (потерпілим) і його представником у суді, моральна шкода полягає у його фізичних та душевних стражданнях, викликаних больовими відчуттями під час спричинення переломів, пережитим відчуттями страху, відчаю, розпачу. Після отриманих травм у нього змінився звичний спосіб життя, він потребує додаткових фізичних сил на опанування больових відчуттів і негативних емоцій, тривалий час на реабілітацію. Крім того, як зазначив позивач, до отримання тілесних ушкоджень від працював мельником, виконуючи важку роботу в приміщенні з підвищеним шумом, на тепер цю роботу він вже не може виконувати через неможливість терпіти шум. Відтак, унаслідок отриманих травм, він не може повернутися на своє робоче місце, тим самим втративши засіб до існування, що його також сильно бентежить.

Цивільний відповідач (обвинувачений) письмового відзиву із запереченнями проти позову суду не подав, при цьому у судовому засіданні сам факт спричинення ним потерпілому не лише матеріальної, а й моральної шкоди не заперечував, висловивши готовність відшкодувати останньому моральну шкоду у визначеному судом розмірі, зауваживши лише на відсутності в нього коштів, що вимагаються потерпілим в якості такого відшкодування.

За загальними вимогами частини другої статті 127, частини першої статті 129 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні; ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, названим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п`ята статті 128 КПК України).
Як встановлено в даному кримінальному провадженні та було наведено вище, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено різного ступеня тілесні ушкодження, зокрема, тяжкі у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної кістки та лівої половини потиличної кістки із заходженням на великий потиличний отвір зліва, забою головного мозку (висновок судово-медичної експертизи від 28.08.2017 р. № 56, а.п. 159-160), при цьому лікування отриманих ним тілесних ушкоджень вимагало тривалого часу та фахівців відповідного медичного профілю, засобів, у зв`язку з цим Володарською центральною районною лікарнею Київської області його було направлено на обстеження до Київської обласної клінічної лікарні, що підтверджено доданими до позову копіями медичних документів (а.п. 20-22).

За станом на тепер унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 встановлено з 28.01.2019 р. третю групу інвалідності на строк до 01.02.2020 р.; згідно з наданою копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.01.2019 р. ОСОБА_7 (цивільний позивач) може працювати в звичайних виробничих умовах слюсарем (а.п. 225); 12.03.2019 р. йому видано пенсійне посвідчення по інвалідності із терміном дії 31.01.2020 р. (а.п. 224). У зв`язку з цим потерпілий звільнився з попередньої роботи, як зазначено в його трудовій книжці, за угодою сторін (а.п. 227), на тепер є тимчасово непрацюючим.

Наведені обставини, а також їх причинно-наслідковий зв`язок із зазначеною подією дорожньо-транспортної пригоди, не заперечувалися сторонами, відтак суд вважає їх обставинами, які визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню (частина перша статті 82 ЦПК України).
Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

За роз`ясненням, викладеним у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених законом; за частиною першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Крім того, положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За роз`ясненнями пунктів 3, 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона; розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом, зокрема, з урахуванням ступеня вини заподіювача та майнового стану відповідача.

З огляду на наведене суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 (цивільного відповідача) на користь потерпілого ОСОБА_7 (цивільного позивача) відшкодування моральної шкоди та її розміру, виходить з того, що ОСОБА_5 вчинено ненавмисний злочин, добровільно та без зволікань відшкодовано у повному обсязі потерпілому ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду (придбання ліків, оплата лікування, придбання нового велосипеду), також за першою вимогою невідкладно оплачується подальше лікування згідно з наданими потерпілим рахунками (чеками), що стверджено обома сторонами в суді, а також добровільно здійснено посильну для обвинуваченого виплату на рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., що теж стверджено в суді обома сторонами і підтверджено розпискою (а.п. 217). Доказів на ствердження майнового стану ані обвинуваченим, ані потерпілим не надано, проте згідно з дослідженими судом доказами ОСОБА_5 працює оператором наливу, дружина вчитель середньої школи, відтак дохід обвинуваченого не є значним, при цьому він має двох повнолітніх дочок, одна з яких навчається, а також мати похилого віку, 1942 р.н. У той же час потерпілий внаслідок спричинених йому ушкоджень втратив роботу, відтак відбулися вимушені зміни у його життєвих і виробничих стосунках, отримав інвалідність, проте ця інвалідність встановлена МСЕК третьої групи та, як вбачається з довідки МСЕК (а.п. 225), не позбавляє його в цілому можливості працювати, а також має строковий характер до 01.02.2020 р., відповідно перебування потерпілого на пенсії по інвалідності, згідно з наданим посвідченням, також визначено строком до 31.01.2020 р. (а.п. 224, 225).

Зважаючи на наведене та виходячи з обсягу моральних страждань, що зазнав потерпілий, а також беручи до уваги, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, за таких встановлених судом і викладених вище обставин визначає розмір грошової компенсації завданої потерпілому моральної шкоди у сумі 50 000 грн.

Крім того, оскільки відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому з цивільного відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі пропорційному задоволених вимог про відшкодування моральної шкоди, виходячи зі статті 4 названого Закону, якою за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак судовий збір має бути стягнутий у розмірі 768,40 грн.

Разом з тим, зважаючи на думку прокурора та враховуючи, що ОСОБА_5 не становить собою суспільної небезпеки, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів суд вирішує за статтями 100, 124 КПК України.

Керуючись частиною другою статті 286 КК України, статтями 100, 124, 127-129, 369-371, 373, 374, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення таких експертиз: експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта від 13.08.2018 р. № 12-1/1384) у розмірі 1 144 грн. 00 коп.; судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок експерта від 13.08.2018 р. № 12-1/1385) у розмірі 2 002 грн. 00 коп.; судової автотехнічної експертизи (висновок від 22.08.2018 р. № 12-1/1511) у розмірі

1 144 грн. 00 коп.; загальний розмір процесуальних витрат 4 290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) грн. 00 коп.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесяти тисяч) грн.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160, а саме:

автомобіль марки «KIA» модель «CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити власникові;

велосипед марки «Ардіс-Либідь» червоного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити власникові.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_6 , прокурору ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 та його представникові ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1