Єд. унік. №243/8847/17
Провадження №1-кп/243/203/2018
УХВАЛА
Іменем України
11 грудня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника особи, яка вчинила
суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нальчик РФ, громадянки України, офіційно не працюючої, не заміжньої, яка є інвалідом 2 групи та має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження з клопотанням слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, затвердженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним режимом нагляду в примусовому порядку у зв`язку з вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

З клопотання вбачається, що 29 серпня 2017 року приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 скориставшись тим, що у кімнаті вищевказаної квартири не має сторонніх осіб, які могли б запобігти доведенню її суспільно небезпечної дії до кінця, підійшла до шафи та шляхом вільного доступу, руками взяла та поклала до двох мішків із полімерного матеріалу наступні речі:

-хутряну жіночу кофту темно бордового кольору на ґудзиках з вишитими квітами спереду, вартістю 250 грн.;

-жіночу дублянку коричневого кольору зі шкірозамінника з капюшоном, вартістю 300 грн.;

-жіночу сукню фіолетового кольору з металевим кільцем в районі грудей, розміром «52», вартістю 100 грн.;

-червону блузку з нашитими паєтками, розміром «52», вартістю 90 грн.;

-жіночі джинсові бриджі синього кольору з блискавкою та вишитим візерунком, вартістю 75 грн.;

-червоний сарафан зі вставками білого кольору та ґудзиками, вартістю 80 грн.;

-сарафан фіолетового кольору, вартістю 75 грн.;

-жіночі бриджі чорного кольору з сірим візерунком, вартістю 75 грн.;

-жіночій сарафан в верхній частині в біло синю полосу, у нижній синього кольору з ґудзиками червоного кольору, вартістю 80 грн.;

-жіночу кофту фіолетового кольору з ґудзиками попереду, вартістю 100 грн.;

-сарафан білого кольору з зображенням фіолетових квітів та з чорною стрічкою, вартістю 80 грн.;

-жіночу футболку у полосу синього кольору зі вставками на плечах та переду іншої тканини, вартістю 59 грн.;

-жіночу футболку у полосу синьо білого кольору, вартістю 59 грн.;

-жіночу майку фіолетового кольору з паєтками, вартістю 40 грн.;

-жіночу куртку сірого кольору з капюшоном, р. 54-56, вартістю 120 грн.;

-жіночу куртку пісочного кольору з капюшоном на блискавці, р. 56-58, вартістю 120 грн.;

-червону шкіряну курточку з ґудзиками, вартістю 300 грн.;

-жіночу шкіряну дублянку чорного кольору з натуральним хутром попереду, вартістю 500 грн.;

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення суспільно небезпечного діяння втекла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2508,00 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 та просила його задовольнити.
Захисник особи,яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 та законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_8 , в судовому засіданні не заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , пояснили, що клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам самої ОСОБА_4 , у зв`язку з чим просили його задовольнити.
Потерпіла до судового засідання не з`явилася надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності.
Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, викладені у клопотанні слідчого.

При встановленні судом фактичних обставин справи, причетність ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Так з протоколу огляду місця події від 30.08.2017 року та фото таблиці до протоколу вбачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 , що підтверджує показання потерпілої ОСОБА_9 про місце, час та спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння. (Том 1 а.к.п. 214-215)

З протоколу огляду місця події від 31.08.2017 року та фото таблиці до протоколу вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_3 , де були вилучені та оглянуті два мішки із полімерного матеріалу з жіночими речами, що підтверджує показання потерпілої ОСОБА_9 з приводу викрадення та подальшог повернення їй працівниками поліції викраденого майна. (Том 1 а.к.п. 216-223)
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2017 року (з фототаблицею) вбачається, що свідок ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав на фотознімку під номером №4 ОСОБА_4 , як особу, яка 29.08.2017 року продала йому два мішки із жіночими речами. (Том 2 а.к.п. 1-3)
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 453 від 15.09.2017 року загальна вартість вилученого майна 31.08.2017 року складає 2508,00 грн., що підтверджує розмір завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 (Том 1 а.к.п. 225-246)
Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 1129 від 26.09.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за своїми психічним станом в період вчинення кримінального правопорушення не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, має легку розумову відсталість зі значними поведінковими порушеннями. На даний час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. (Том 2 а.к.п. 15-18)
У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, компетентними особами, відповідно до ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертиз ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом.
Як особа ОСОБА_4 характеризується за місцем мешкання посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом лікаря психіатра з 1989 року по теперішній час, є інвалідом другої групи.
Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведено повністю, однак під час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок легкої розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями, що виключає можливість притягнення її до кримінальної відповідальності.
Порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру врегульований главою 39 КПК України.
Згідно ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільне небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого

Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови № 7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування"роз`яснив, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу"примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд, відповідно до ст. 513 КПК України, приходить до висновків, що:

?суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) мало місце;

?суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України вчинене ОСОБА_4 ;

?ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у стані неосудності, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними;

?до ОСОБА_4 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду в примусовому порядку.
Частиною 3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечне діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 503, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, затверджене прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізаціїдо психіатричного закладу із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , відповідно до видів, передбачених ст. 508 КПК України не застосовувався та не обирався.
Виконання ухвали суду доручити Слов`янському ВП ГУНП в Донецькій області та КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Cлов`янська».
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.
Речові докази: хутряну жіночу кофту темно бордового кольору на ґудзиках з вишитими квітами спереду, вартістю 250 грн.; жіночу дублянку коричневого кольору зі шкірозамінника з капюшоном, вартістю 300 грн.; жіночу сукню фіолетового кольору з металевим кільцем в районі грудей, розміром «52», вартістю 100 грн.; червону блузку з нашитими паєтками, розміром «52», вартістю 90 грн.; жіночі джинсові бриджі синього кольору з блискавкою та вишитим візерунком, вартістю 75 грн.; червоний сарафан зі вставками білого кольору та ґудзиками, вартістю 80 грн.; сарафан фіолетового кольору, вартістю 75 грн.; жіночі бриджі чорного кольору з сірим візерунком, вартістю 75 грн.; жіночій сарафан в верхній частині в біло синю полосу, у нижній синього кольору з ґудзиками червоного кольору, вартістю 80 грн.; жіночу кофту фіолетового кольору з ґудзиками попереду, вартістю 100 грн.; сарафан білого кольору з зображенням фіолетових квітів та з чорною стрічкою, вартістю 80 грн.; жіночу футболку у полосу синього кольору зі вставками на плечах та переду іншої тканини, вартістю 59 грн.; жіночу футболку у полосу синьо білого кольору, вартістю 59 грн.; жіночу майку фіолетового кольору з паєтками, вартістю 40 грн.; жіночу куртку сірого кольору з капюшоном, р. 54-56, вартістю 120 грн.; жіночу куртку пісочного кольору з капюшоном на блискавці, р. 56-58, вартістю 120 грн.; червону шкіряну курточку з ґудзиками, вартістю 300 грн.; жіночу шкіряну дублянку чорного кольору з натуральним хутром попереду, вартістю 500 грн., які зберігається у потерпілої ОСОБА_9 залишити у власника ОСОБА_9 .

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1