Справа № 147/1622/15-к
Провадження № 1-в/135/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
представника органу пробації ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 роки, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

10.12.2018 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 .. Вимоги даного подання обґрунтовує тим, що закінчився іспитовий строк, протягом якого ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності притягувався двічі: 18.05.2017 та 18.09.2017 за ст.178 КУпАП. Відповідно до довідок із Тростянецької селищної ради Тростянецького району, компрометуючими матеріалами сільська рада відносно ОСОБА_4 не володіє. Протягом випробувального терміну всі покладені судом обов`язки, відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_4 виконав. Станом на 28.03.2018 у вимозі УІЗ ГУНП у Вінницькій області не зазначалось повторне правопорушення. Відповідно до ухвал Бершадського районного суду від 30.10.2018 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України. Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, рішення по даній справі не має.

Враховуючи зазначене вище старший інспектор Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 просив вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у поданні.

Засуджений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення подання, просили звільнити від призначеного вироком суду покарання.

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подання підтримала, просила звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком суду покарання, посилаючись на те, що останній довів своє виправлення, став на шлях виправлення, виконав обов`язки, покладені на нього вироком суду у повному обсязі. Окрім того, зазначила, що оскільки вина ОСОБА_4 належним чином не доведена, обвинувальний вирок по справі не винесений, іспитовий строк на даний час закінчився є всі підстави для задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення даного подання, вважає що підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не має. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив нові злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, кримінальне провадження відносно нього перебуває у Бершадському районному суді Вінницької області на стадії судового розгляду. Окрім того, під час іспитового строку двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП. Вказані обставини у їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, має стійкий нахил до скоєння правопорушень. Висновок органу пробації та сторони захисту щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки у тому числі відсутній обвинувальний вирок за злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, який ним вчинено в період іспитового строку є помилковими, суперечать нормам ст. 78 КК України, оскільки ними не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи №65/2016, заслухавши доводи представника органу пробації ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_7 , суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 роки, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Згідно з матеріалами особової справи №65/2016, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України надійшло до уповноваженого органу пробації 19.04.2016. Цього ж числа ОСОБА_4 взятий на облік уповноваженого органу пробації.

Початок строку відбуття покарання 14.03.2016. Кінець строку 14.03.2018.

Згідно довідки №1860 від 30.05.2016, виданої виконавчим комітетом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, вбачається, що на ОСОБА_4 в селищну раду компрометуючих матеріалів не надходило.

Згідно з характеристики №330 від 29.09.2016, виданої професійно-технічним училищем №14 смт Вороновиця, вбачається, що ОСОБА_4 зарекомендував себе як комунікабельний, слухняний. На зауваження реагує адекватно. Навчання відвідує не систематично.

Відповідно до інформації Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області за вихідним номером №2993/208-2017 від 21.06.2017 та №4791/208-2017 від 03.10.2017 ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП 18.05.2017 та 18.09.2017.

В період іспитового строку ОСОБА_4 вчинив нові злочини за ч.2 ст.185, ч.1ст.304 КК України, відомості про які внесено 07.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061. 26.04.2018 відносно ОСОБА_4 був складений обвинувальний акт та скерований до Бершадського районного суду для судового розгляду по суті. На даний час судове рішення по даній справі не прийнято.

Зазначені обставини також підтверджуються повідомленням про підозру ОСОБА_4 , копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та копією обвинувального акту.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.304КК України, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, ст. 72 КК України.

Таким чином суд погоджується з позицією прокурора про те, що до розгляду кримінального провадження по суті, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені злочинів за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304КК України, що мали місце 07.03.2018, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.

Враховуючи вказане вище, суд вважає безпідставними доводи сторони захисту, щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки відсутній обвинувальний вирок за злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.304КК України, які ним вчинено в період іспитового строку, оскільки вони є помилковими та такими, що суперечать нормам ст. 78 КК України.

Захистом не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі ст. ст. 369 - 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошено о 11 годині 26 лютого 2019 року.

Суддя