Справа № 461/4197/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/117/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року у місті Львові.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 13 липня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2018 року відмовлено в задоволенні заяви заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2018 року відносно ОСОБА_9 ..
На вказану ухвалу суду прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити вказану заяву до нового судового розгляду в суді першої інстанції.
На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, не вмотивованим та висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому прокурор зазначає, що судом не взято до уваги вимоги ст.71 КК України та п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», також на час розгляду кримінального провадження Галицьким районним судом м. Львова ні суду, ні прокурору не було відомо про засудження ОСОБА_9 вироком Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2016 року, після чого 21.11.2016 року ним вчинено аналогічний корисливий злочин, а тому повторне застосування ст.75 КК України не можливе. Крім цього, прокурор покликається на те, що судом не взято до уваги ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16.02.2018 року, якою відмовлено в застосуванні до ОСОБА_9 покарання за наявності кількох вироків відповідно до ст.71 КК України, і таке спростовує висновки суду про вирішення цього питання в порядку п.11 ч.1 ст.537 КПК України.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_9 заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу суду законного та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, захисника та засудженого, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення що набрали законної сили можуть бути переглянуті за новоявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами вважаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обовязковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Підставою для звернення до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами є те, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 р. не враховано вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.289 КК України.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 року ОСОБА_9 визнано винуватим за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.289 КК України - п'ять років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.185 КК України - три роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку, виконає покладені на нього обовязки.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.10.2017 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 року залишено без змін. /а.с.9-11/.

Враховуючи встановлене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на момент винесення вироку Галицьким районним судом м.Львова від 07.07.2017 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 року не набрав законної сили, тому такий не міг братися судом до уваги під час призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.71 КК України.

Отже, вимоги прокурора про перегляд вироку Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 року щодо ОСОБА_9 за нововиявленими обставинами є безпідставними та необґрунтованими. При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що суд керується принципом юридичної визначеності, відповідно до якого жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обовязкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 13 липня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд вироку суду щодо ОСОБА_9 за нововиявленими обставинами залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції з моменту трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :
Судді :