Справа № 522/614/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000346 від 24.10.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом на посаді водія-електрика відділення управління 1 гарматного артилерійського взводу 1 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , матроса,
Учасники процесу
Прокурор ОСОБА_6 ,

Підозрюваний ОСОБА_5 ,

Захисник - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000346 від 24.10.2016 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водій-електрик відділення управління 1 гарматного артилерійського взводу 1 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, 28 вересня 2016 року в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину та ухиляється від обов`язків військової служби по теперішній час.
24.10.2016 відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру, яке було спрямовано за місцем реєстрації останнього. Того ж дня було спрямовано доручення на розшук підозрюваного до Петрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області. У зв`язку з переховуванням останнього від органів слідства та суду кримінальне провадження було зупинено.
Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
15.11.2018 року, ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одесі від 30.08.2018 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про тримання під вартою.

У своєму клопотання слідчий вказав на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечив проти виняткового запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав думку захисника, проти тримання під вартою заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри на даній стадії, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів, які ставляться у підозру ОСОБА_5 , та того факту що останній тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, слідчий суддя вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Переконливих доводів вважати, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинить інше кримінальне правопорушення або буде здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, слідчим чи прокурором не наведено, тому на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею перелічених ризиків не встановлено. Також слідчий суддя бере до уваги вік особи, відсутність судимостей, наявність зареєстрованого місця проживання, та стійкі соціальні зв`язки у виді сім`ї та утриманців.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Хайредінов проти України" (Заява N 38717/04) у п. 28, Суд вважає, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності(див. рішення у справі "Ладент проти Польщі" (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55, ECHR 2008-... (витяги)). Наприклад, у справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland)(N 38797/03, пункти 29-32, від 4 травня 2006 року) Суд розглядав питання, чи було взяття заявника під варту конче необхідним для забезпечення його присутності в суді та чи могли інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ст. 5 Крнвенції про захист прав людини та основоположних свобод, «Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями пп. "c" п. 1 ст. 5, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що не зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке ставиться у підозру ОСОБА_5 , достатнім запобіжним заходом для забезпечення кримінального провадження та належної поведінки підозрюваного буде застосування домашнього арешту за місцем постійного проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 183, 186-187, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № №0000346 від 24.10.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в період з 21.00 до 07.00 годин.

Покласти на ОСОБА_5 , виконувати передбачені ст. 194 КПК України обов`язки прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час; здати на зберігання до відповідного органу документи, що дають право для виїзду закордон, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.01.2019 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.11.2018