Справа № 645/7016/18
Провадження № 1-кс/645/2526/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002815 від 21 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, що було вилучено під час огляду місця події 21.11.2018 року за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 77, а саме: мобільний телефон марки «ZTE», чорно-сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , та фіскальний чек.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 20.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений ОСОБА_7 , у якого було виявлено та вилучено згорток з чорної ізоленти з речовиною.

За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002815 від 21.11.2018 року, за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування 21.11.2018 року було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ZTE», чорно-сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , а також фіскальний чек.

Враховуючи, що вилучені вищезазначені речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, в подальшому будуть визнані речовими доказами, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мати важливе значення для встановлення істини під час досудового розслідування, слідчий просив накласти на них арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони кримінального провадження, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 21.11.2018 року, що долучений до матеріалів клопотання, на ділянці місцевості яка розташована поряд з будинком № 77 по вул. Краснопольській в м. Харкові, проведений огляд місця події, в ході огляду було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ZTE», чорно-сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , та фіскальний чек.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, мається правова підстава, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 21.11.2018 року.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002815 від 21 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене під час огляду місця події 21.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ZTE», чорно-сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , та фіскальний чек.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 листопада 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1