Справа № 524/2284/19
Провадження №1-кп/524/243/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката - ОСОБА_4
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, українця, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у кримінальному провадженні №0000589 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2019 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 прибула до лазні «Берлога», яка розташована в м. Кременчуці, по вул. Хорольській, 126. 14 лютого 2019 року близько 01 години, знаходячись в приміщенні лазні ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 вийшов до іншої кімнати, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з сумки, яку ОСОБА_7 залишив на столі кімнати, викрала мобільний телефон марки HUAWEI моделі LUA U-22, вартістю 1283,33 грн., наручний годинник марки СASIO моделі G-SHOCК RESIST 5441 GA-1100, вартістю 5039,47 грн. та грошові кошти в сумі 1500 грн. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном зникла та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 7822,80 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинила у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, пояснивши про обставини, що відповідають вступній частині ухвали.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру та її захисник погодилися із вчиненням ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння за вказаних в ухвалі обставин, проти застосування заходів медичного характеру не заперечували, однак просили суд застосувати інший вид примусових заходів заходів медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Потерпілий у судове засідання не прибув, подав заяву у якій просив судовий розгляд проводити у його відсутність.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:
поясненнями законного представника ОСОБА_6 , яка повідомила, що її донька ОСОБА_5 є психічно хворою особою та неодноразово лікувалася у відповідних медичних закладах психіатричного профілю ; протоколом огляду місця події від 14 лютого 2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2019 року; висновком експерта з оцінки майна №133 від 25.02.2019 року; речовими доказами.
Згідно акту судово-психіатричного експерта №128 від 19 березня 2019 року, ОСОБА_5 на теперішній час виявляє ознаки недоумства-деменція внаслідок органічного ураження головного мозку з поліморфними нападами та змінами особистості, ускладнена зловживанням алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй протиправне діяння, ступінь зниження інтелекту та змін особистості у підекспертної позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними і позбавляє здатності керувати ними на даний час. ОСОБА_5 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На підставі ч. 3 ст. 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом..
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Криміналтним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185КК України, підтверджуються сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведено повністю.
Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 128 від 19.03.2019 року, ОСОБА_5 виявляє ознаки недоумства-деменція внаслідок органічного ураження головного мозку з поліморфними нападами та змінами особистості, ускладнена зловживанням алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй протиправне діяння, ступінь зниження інтелекту та змін особистості у підекспертної позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними і позбавляє здатності керувати ними на даний час ОСОБА_5 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На підставі ч. 3 ст. 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом..
Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення нею суспільно небезпечного діяння, оскільки вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України ОСОБА_5 не підлягає кримінальній відповідальності.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Суд при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_5 та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але також і її відношення до вчиненого, дані про її особу, те що остання страждає алкогольною залежністю, що ускладнює її хворобу. Суд також враховує пояснення допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_8 , який пояснив, чому саме такий вид примусових заходів медичного характеру, як госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, слід застосувати до ОСОБА_5 . При цьому будь-яких доказів, які б давали підстави суду застосувати інший примусовий захід медичного характеру стосовно ОСОБА_5 стороною захисту суду надано не було.
Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_5 у стані неосудності, яка за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом .
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не пред`являвся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532, КПК України, ст.94 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, українця, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речові докази: мобільний телефон марки HUAWEI моделі LUA U-22, наручний годинник марки СASIO моделі G-SHOCК RESIST 5441 GA-1100 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1