02.01.2019
Справа № 642/5136/16
Провадження №1-кп/642/226/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , 1978 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 372, ч.1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:
З апеляційного суду Харківської області після скасування вироку Ленінського районного суду м.Харкова на новий судовий розгляд надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , 1978 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 372, ч.1 ст. 366 КК України.

Судом призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням провести підготовче засідання у його відсутності, тому суд вважає можливим провести підготовче засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_3 вважала можливим провести підготовче засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_7 , зазначила, що нею також приймались заходи для його повідомлення про виклик до суду, та з`ясування його фактичного місця проживання, йому відомо про розгляд справи, однак він ухиляється від явки до суду.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти проведення підготовчого засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання щодо можливості проведення підготовчого засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Клопотання про відкладення судового засідання потерпілий ОСОБА_7 не подав. З будь якими заявами та клопотаннями до суду не звертався. Про зміну місця проживання суд не погвідщомляв.

У зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_7 , з метою дотримання його процесуальних прав, підготовче засідання неодноразово відкладалось. Судові повістки, направлені за місцем проживання ОСОБА_7 , повернуті суду з відміткою поштового відділення про неможливість вручення «за спливом терміну зберігання».

Потерпілий ОСОБА_7 також викликався в підготовче засідання шляхом відправлення sms-повідомлень на номер його мобільного телефону, довідки про доставку sms- повідомлень містяться в матеріалах справи.

Ухвалами суду від 04 травня 2018 року, 23 травня 2018 року, 28 серпня 2018 року на потерпілого ОСОБА_7 було накладено грошові стягнення за неявку в судові засідання без поважних причин та неповідомлення суд про причини неявки.

Відповідно до ст. 57 КПК України потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини, те, що на даний час вичерпано всі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи для виклику потерпілого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання, а також враховуючи, що можливо за його відсутності з`ясувати обставини, які підлягають вирішенню в підготовчому судовому засіданні, суд вважає можливим провести підготовче засідання у його відсутності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе призначити судовий розгляд, інших клопотань не заявляла.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на неконкретність обвинувачення, суперечливість правової кваліфікації дій обвинуваченого, про що зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції при скасуванні вироку. Також зазначила, що зі змісту обвинувального акту не вбачається, яка ж саме шкода заподіяна потерпілому ОСОБА_6 . Крім того, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору послалась на те, що не встановлено місце проживання потерпілого ОСОБА_7 , що, на думку захисника, перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка вважала клопотання захисника необґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, проаналізувавши доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд не знайшов правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору виходячи з наступного.
Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ст .ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме анкетні відомості обвинуваченого, потерпілих, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
Судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 191 КПК України формулювання обвинувального акту є прерогативою прокурора, який має право змінювати обвинувачення в суді. Відповідність наявного обвинувачення і доведеність доказами оцінюються судом вже після повного дослідження доказів.
При цьому дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Посилання захисника на те, що місце проживання потерпілого ОСОБА_7 не встановлено, є необґрунтованим, оскільки його місце проживання встановлено та зазначено в обвинувальному акті.
Зміна потерпілим місця проживання після направлення обвинувального акта до суду не є підставою для повернення обвинувального акта.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За таких обставин повернення обвинувального акту з надуманих підстав призведе до порушення прав обвинуваченого, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Обвинувальний акт підсудний Ленінському районному суду м. Харкова.
Підстави для закриття кримінального провадження згідно з п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України відсутні.
Клопотання про затвердження угоди відповідно до ст .ст. 468-475 КПК України не заявлялось.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в заявленому клопотанні захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору, та необхідність призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.07.2016 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до и12.09.2016, строк дії якого сплинув.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , 1978 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 372, ч.1 ст. 366 КК України, у відкритому судовому засіданні на 9 січня 2019 року 10 год. 30 хвил.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Про місце та час розгляду справи повідомити учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1