Провадження №1-в/127/677/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

представника Вінницької ВК №86 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №12 в м. Вінниці, в режимі відеоконференцзв`язку з засудженим ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Вінницькій ВК № 86, клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Ковельського міського суду Волинської області від 19.05.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Ковельського міського суду Волинської області від 19.05.2015 року, яке мотивоване тим, що засуджений відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, має заохочення адміністрації установи виконання покарань, являється волонтером «Червоного Хреста» та старостою «Єврейського дому молитви», підтримує соціальні зв`язки з рідними, став на шлях виправлення, а також наявності у нього невиліковних хвороб.

У судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому. Пояснив суду, що не має змоги працевлаштуватися через ненадання йому адміністрацією установи за місцем відбування покарання роботи, яку б він міг виконувати, враховуючи його стан здоров`я.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання свого підзахисного та просила його задовольнити, оскільки ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, має заохочення, не піддавався дисциплінарним стягненням, має невиліковні хвороби.

Представник Вінницької ВК № 86 ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , враховуючи, що адміністрацією установи уже розглядалося питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково та 04.09.2018 року було прийнято рішення про відмову в зверненні з відповідним поданням до суду, оскільки засуджений не довів своє перевиховання та виправлення, оскільки він не працює через власні переконання, має непогашений цивільний позов.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_5 не довів своє виправлення: маючи непогашені судимості за ряд корисливих злочинів останній раніше звільнявся умовно-достроково, однак знову вчиняв умисні корисливі злочини, що свідчить про його стійку схильність до протиправної поведінки, при цьому ОСОБА_5 не працевлаштований у Вінницькій ВК №86 через очобисті переконання, має непогашений цивільний позов в сумі понад 105 тисяч гривень та не вживає заходів до відшкодування завданої шкоди.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, пояснення представника Вінницької ВК № 86, думку прокурора, дослідивши та оцінивши доводи, викладенні в клопотанні та матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Постанова Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом враховано, що ОСОБА_5 , являється особою раніше неодноразово судимою: 04.02.1999 року був засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ст. ст. 140 ч.3, 140 ч.2, 42, 14 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 17.08.2001 року по амністії; 27.08.2002 року був засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ст. ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.02.2003 року - вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ст. ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.11.2006 року по відбуттю строку покарання; 22.02.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст. ст. 185 ч.3, 357 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 28.03.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст. ст. 190 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.1 ст.185 ч.3, 263 ч.1, 70, 70 ч.4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 28.03.2013 року умовно-достроково на 2 роки 22 дні; 18.02.2015 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст. ст. 162 ч.1, 185 ч.3, 357 ч.3, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 25.05.2015 року Турійським районним судом Волинської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; 31.03.2015 року Нововолинським міським судом Волинської області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі; востаннє був засуджений вироком Ковельського міського суду Волинської області від 19.05.2015 року за ст. ст. 185 ч.3, 162 ч.1, 70, 72, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.01.2015 року по 19.06.2015 року, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання 19.01.2015 року, кінець 19.08.2020 року.

ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання 19.08.2018 року, немає дисциплінарних стягнень, має дисциплінарні заохочення. За місцем відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, однак потребує контролю за своєю поведінкою; на виробництві установи Вінницької ВК №86 не працевлаштований через власні переконання; має непогашений позов в сумі 105653,33 грн., який відшкодовувати не виявляв бажання; по відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; при відвідування заходів виховного та режимно-профілактичного характеру не завжди робить для себе належні висновки; не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок; приймати участь у самодіяльних організаціях не бажає; не підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.

Враховуючи кількість наявних у ОСОБА_5 судимостей, періодичність вчинення ним злочинів, що свідчить про стійку схильність засудженого до протиправної поведінки, а також враховуючи ситуативний характер позитивної поведінки засудженого з метою отримання пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посередню характеристику засудженого, зважаючи на відсутність вжиття ОСОБА_5 цілеспрямованих та реальних заходів на відшкодування цивільного позову, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не працевлаштований в установі відбування покарання через свої особисті переконання, які не підтверджуються жодними доказами, які б свідчили про неможливість ним працювати за станом здоров`я, суд приходить до переконання, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а відбуття ним 2/3 строку призначеного покарання являється недостатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки на час розгляду подання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, а тому в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст. ст. 370-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Ковельського міського суду Волинської області від 19.05.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: