Справа № 373/2017/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження (№ ЄРДР 0000103 та 0000097) за обвинуваченням ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія підвозу боєприпасів 2 самохідно-артилерійського взводу 8 самохідно-артилерійської батареї 3 самохідно-артилерійського дивізіону, військове звання солдат, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 перебуваючи на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду умисно, будучи придатним до проходження військової служби, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів: 24.09.2018 не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, проводивши час на власний розсуд, доки 08.10.2018, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової частини НОМЕР_1 ; у подальшому 30.10.2018 не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, проводивши час на власний розсуд, доки 14.11.2018, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 у період часу з 24.09.2018 по 08.10.2018 (включно) та 30.10.2018 по 14.11.2018 (включно), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, не одержавши дозволу відповідних начальників та командирів, самовільно не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та встановлено наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого, дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих діях визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у фабулі обвинувачення. Зазначив, що не з`явився вчасно на військову службу через пригнічений моральний стан та сімейні питання, а вдруге не з`явився на військову службу через острах за наслідки першої своєї неявки на військову службу. До військової частини повертався сам. Цілком усвідомив негативність скоєного та кається.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 у самовільному не з`явленні вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

Питання інкримінування ОСОБА_4 повторності злочинів стороною обвинувачення не ставилось. Відомості про спричинення діями ОСОБА_4 майнової шкоди відстуні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчинені злочину, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, повному визнанні вини; активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у належній участі у слідчих діях.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, його особу, який на утриманні має малолітню дитину та сплачує аліменти на її утримання, є учасником бойових дій, а також обставини справи, що пом`якшують й обтяжують покарання.

Зважаючи на те, що наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який повідомив, що працює неофіційно, але оформлюється на роботу, суд, керуючись положеннями ст. 69 КК України, доходить висновку, що ОСОБА_4 може бути призначено інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, штраф.

Питання про документи суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Речові докази суду не надавались.

Запобіжні заходи не застосовувались. Цивільний позов не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 407 КК України, і призначити йому на підставі статті 69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1