Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/978/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20.11.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0003065 від 27 червня 2018 року та №0003255 від 10 липня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, інваліда 3 групи, засудженого:

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2015 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69,70 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців;

вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 7 місяців;

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст.ст.75,76 цього жд кодексу, звільненого від його відбування з іспитовим строком 3 роки;

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ст.ст.75,76 цього жд кодексу, звільненого від його відбування з іспитовим строком 3 роки;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, перебуваючи на початку травня 2018 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав шляхом привласнення знайденого, переніс та став зберігати при собі до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 21 годині 22 хвилини 26 червня 2018 року біля будинку АДРЕСА_2 контактну неклинкову холодну зброю ударно-дробильної дії - нунчаку.
Окрім того, ОСОБА_6 , будучи судимим за ст.ст.185, 186 КК України, діючи повторно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, близько 18 години 30 хвилин 09 липня 2018 року, перебуваючи в торгівельному павільйоні, розташованому біля будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розпочав викрадення з прилавку належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 2999 грн. Проте зазначені дії були помічені потерпілою, незважаючи на що ОСОБА_6 відкрито продовжив дії з привласнення даного майна, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в травні цього року випадково знайшов на стадіоні вищезазначені нунчаку, які із цікавості переніс їх до місця свого проживання та став там зберігати, а також періодично носити з собою до часу виявлення у нього співробітниками поліції.

Стосовно ж пограбування потерпілої обвинувачений наполягав на тому, що спокусився на залишений продавцем без нагляду мобільний телефон, а коли та помітила його дії, збіг з цим телефоном з цього магазину, продавши це майно іншому знайомому. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Окрім визнавальних показань обвинуваченого його вина у вчинених діяннях підтверджується наступною сукупністю досліджених доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що будучи продавцем торгівельного кіоску приймала товар, вийшла до водія, чим залишила без нагляду приміщення, куди зайшов обвинувачений. При поверненні до приміщення вона відразу ж виявила зникнення належного їй мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A», який взяв до рук раніше незнайомий обвинувачений. Вона почала голосно вимагати повернути їй телефон, на що той лише вибіг з приміщення та збіг у невідомому напрямку.

Аналогічні обставини були викладені потерпілою в змісті протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 липня 2018 року. Окрім того ОСОБА_4 впізнала в особі ОСОБА_6 грабіжника під час пред`явлення особи для впізнання 07 серпня 2018 року, що також підтверджено відповідним протоколом.

Вартість відкрито викраденого у потерпілої мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A» у 2999 грн доведено копією товарного чеку СПД ОСОБА_7 від 23 лютого 2018 року.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 26 червня 2018 року за участю ОСОБА_6 слідчим на ділянці місцевості, розташованій біля будинку №41 по пр-кту Добровольського в м. Одесі виявлено та вилучено предмет, зовні схожій на нунчаку.

Згідно з висновком експерта №621-Б від 27 серпня 2018 року виявлений у ОСОБА_6 предмет є контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії нунчаку.

Таким чином, з урахуванням конкретного обсягу вміненого обвинувачення, суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 , в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, перебуваючи на початку травня 2018 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав шляхом привласнення знайденого, переніс та став зберігати при собі до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 21 годині 22 хвилини 26 червня 2018 року біля будинку АДРЕСА_2 контактну неклинкову холодну зброю ударно-дробильної дії - нунчаку. У зв`язку із чим, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне носіння, холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Окрім того, ОСОБА_6 , будучи судимим за ст.ст.185, 186 КК України, діючи повторно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, близько 18 години 30 хвилин 09 липня 2018 року, перебуваючи в торгівельному павільйоні, розташованому біля будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розпочав викрадення з прилавку належного ОСОБА_4 , мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 2999 грн. Проте зазначені дії були помічені потерпілою, незважаючи на що ОСОБА_6 відкрито продовжив дії з привласнення даного майна, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд. У зв`язку із чим, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на суму 858 грн, пов`язані з проведенням у справі судової експертизи, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а рецидив злочинів в якості обставини, що обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про наявність у обвинуваченого непогашеної судимості, негативну характеристику за місцем проживання, а також статус інваліда 3 групи.

З урахуванням викладеного, а також факту засудження ОСОБА_6 у 2017-2018 роках за вчинення інших злочинів корисливої спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.263 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців;

- за ч.2 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року та 12 лютого 2018 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 28 серпня 2018 року до дня набрання вироком законної сили у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 28 серпня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на суму 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів нунчаку - знищити встановленим порядком; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4A», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_6 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1