Справа № 154/1156/18 Провадження №11-кп/802/82/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2018 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, громадянина України, українця, раніше судимого 04.11.2015 р. Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., який ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 08.07.2016 р. замінено на 100 годин громадських робіт; 19.01.2017 р. Лисичанським міським судом Луганської області за ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.,

засуджено:
- за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, обвинуваченому ОСОБА_7 приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 19.01.2017 року у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців та штраф у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, який в частині несплаченого штрафу, виконувати самостійно.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін домашній арешт.
Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 07.02.2018, близько 22 год. 30 хв., керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , направившись додому до ОСОБА_8 , де попросив останнього допомогти у винесенні чавунних батарей із приміщення сільської ради АДРЕСА_2 , запевнивши ОСОБА_8 , що йому на це був наданий дозвіл виконуючого обов`язки старости Галинівськогостаростинського округу ОСОБА_9 , після чого, за згодою ОСОБА_8 , близько 23 години, направився до вищевказаного приміщення сільської ради, взявши з собою дитячі санки, де шляхом відчинення вікна, проник на перший поверх приміщення сільської ради, звідки таємно викрав 6 чавунних батарей, вартістю 3416 гривень 50 копійок, котрі на санках доставив на територію свого домоволодіння, заховавши їх у снігу, чим заподіяв Галинівськомустаростинському округу майнову шкоду на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 просить його змінити в частині призначеного покарання та обрати йому міру покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, застосувати до нього статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробовуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Зазначає, що судом не взято до уваги, що він має постійне місце проживання де позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину та двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, учасник АТО, приймав участь у бойових діях, був поранений, лікується, з приводу отриманих під час служби захворювань і травм. Зобов`язується сплатити штраф, призначений вироком Лисичанського міського суду Луганської області.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Представник потерпілого подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу просив відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, наведеними у вироку і оціненими судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України і ніким не оспорюються.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходив із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав щире каяття у вчиненому, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено. Враховано судом і дані про особу ОСОБА_7 , який хоча і має статус учасника бойових дій, приймав участь у бойових діях, був поранений, лікується, з приводу отриманих під час служби захворювань і травм, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину та двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, думку потерпілої особи, яка претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, при визначенні виду покарання покладається на розсуд суду, однак посередньо характеризується за місцем проживання, відповідно до рапорту працівників поліції неодноразово надходили скарги та заяви до Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області на його поведінку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, серед яких є тяжкий злочин, протягом тривалого часу не виконує призначене вироком Лисичанського міського суду Луганської області покарання у виді штрафу у розмірі 5100 грн., котре було узгоджене сторонами кримінального провадження, тобто ухиляється від його виконання, вчинив тяжкий злочин під час відбуття покарання за попереднім вироком, що в сукупності свідчить про свідоме небажання стати на шлях виправлення, про його підвищену суспільну небезпеку, стійку направленість на вчинення злочинів.

Врахувавши вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, у розмірі що максимально наближений до мінімального, визначеного в санкцією статті за якою його притягнуто до кримінальної відповідальності.
На думку апеляційного суду, призначене місцевим судом покарання належним чином вмотивоване, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2018 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: