ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/241/18 Справа № 183/6090/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши 19 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001847 від 12 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволенні клопотанні слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001847 від 12 вересня 2018 року, за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування зазначено, що згідно ухвали слідчого судді, від 08.10.2018 року дозвіл на проведення обшуку надавався з метою відшукування мотокоси бензинової «Husqvarna 135» (серійний номер 6); кутової шліфувальної машинки «Bosch PWS 750-125» (серійний номер 109929025); акумуляторного шуруповерту «Bosch GSR 14/4-2» (серійний номер 004000981/516), . Однак згідно протоколу обшуку від 20 жовтня 2018 року у гаражі за вищезазначеною адресою вказане майно знайдено не було, а вилучені належні йому контейнери та лампи.

Крім того, зазначає, що будь яких доказів приналежності ПАТ Інтерпайп НМТЗ, вилученого в ОСОБА_7 майна, надано не було, крім того відсутні будь які докази, щодо викрадення вказаного майна з ПАТ Інтерпайп НМТЗ
Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_7 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивуючи його тим, що про розгляд клопотання він не знав, а дізнався випадково лише 30.10.2018 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року було задоволено клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2018 року за № 0001847 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та накладено арешт на: - три пластикові контейнери, об`ємом по 23 літри, котрі поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору; - енергозгозберігаючі лами: «DELUX» EQS-05 у кількості 5 штук;лампа енергозбарігальна ТДС (SPIRAL) у кількості 11 штук; «DELUX» 80% (компактна люмінесцентна лампа) у кількості одна штука; «DELUX» 50 Вт у кількості 2 штуки.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що під час судового розгляду клопотання, слідчому судді було надано копію постанови слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 20.10.2018 року про визнання речовими доказами зазначеного слідчим майна, а тому слідчим доведено, що накладення арешту на зазначене майно відповідає завданню арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді першої інстанції без змін, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до змісту п.4) ч.3 ст.399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішує суд апеляційної інстанції, тому, виходячи з того, що ухвала слідчого судді від 12 вересня 2018 року постановлена без виклику апелянта, зазначене рішення суду було отримано ним лише 30 жовтня 2018 року, дані про направлення та отримання зазначеної ухвали скаржником раніше зазначеної дати в матеріалах судового провадження відсутні, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді першої інстанції пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: - існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; - потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; - може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що існує підозра, що речі, які були вилучені під час проведення обшуку, мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та фактично є речовим доказом, а отже це є достатньо обґрунтованим і вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.

Наявність такої підозри дає підстави ґрунтовно припускати, що майно а саме :три пластикові контейнери, об`ємом по 23 літри, котрі поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору; - енергозгозберігаючі лами: «DELUX» EQS-05 у кількості 5 штук;лампа енергозбарігальна ТДС (SPIRAL) у кількості 11 штук; «DELUX» 80% (компактна люмінесцентна лампа) у кількості одна штука; «DELUX» 50 Вт у кількості 2 штуки є речовими доказами, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що до спричинення крадіжки у «Інтерпайп НМТЗ» може бути причетний ОСОБА_7 . Таким чином, зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів, оскільки арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Посилання апелянта на відсутність зв`язку між майном на яке було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукування на підставі ухвали слідчого судді від 08 жовтня 2018 року та особистими речами, вилученими під час обшуку у ОСОБА_7 , та розслідуваним кримінальним правопорушенням, колегія суддів вважає передчасними, оскільки дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним злочином у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів та недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є засобом і знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню.

В даному випадку доводи які викладені в клопотанні щодо необхідності подальшого утримання зазначеного майна під арештом, превалюють над доводами заявника щодо необхідності скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження ухвали - задовольнити, та поновити останньому строк на оскарження ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001847 від 12 вересня 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4