ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1071/19 Справа № 183/2450/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000394 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 289 КК України повернуто прокурору Новомосковської місцевої прокуратури у Дніпропетровській області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 зазначено, що кримінальним правопорушенням майнова шкода не заподіяна. Суд з цим не погодився, оскільки в обвинувальному акті зазначено (…підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2121», бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , після чого зламавши центральний замок, встановлений на передній дверці даного автомобіля, відчинив водійські двері, сів за кермо, зламав замок запалення, запустив двигун…), також потерпілим ОСОБА_9 було зазначено, що у зв`язку з незаконними діями ОСОБА_8 у зв`язку з незаконним заволодінням транспортного засобу останнім в автомобілі, крім всього зазначеного, також було зламано роздавальну коробку. Однак зазначених відомостей обвинувальний акт не містить. Тобто, збитки потерпілому були завдані, однак виходячи з обвинувального акту встановити, які та на яку саме суму - неможливо.
Враховуючи те, що органами досудового розслідування все ж таки визначений потерпілий у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_9 як видно з обвинувального акту, що і шкода останньому все ж таки завдана.
Також в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_9 , однак, обвинувальний акт на підтвердження зазначеного не містить посилань на правові, законні підстави знаходження даного транспортного засобу у ОСОБА_9 , який зазначив, що він не є власником даного транспортного засобу. Обвинувальний акт також не містить інформації про те, що власником транспортного засобу є інша особа, яка була допитана на досудовому слідстві як свідок.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_8 у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувальний акт містить анкетні відомості щодо потерпілого, у даному кримінальному провадженні, а також містить відомості щодо збитків у даному кримінальному провадженні, а саме те, що матеріальної шкоди не заподіяно, у зв`язку з цим ухвала не відповідає фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті, а суд першої інстанції не навів обставин, чим саме обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, дійсно в ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб було пошкоджено, однак матеріальної цінності вказані збитки не представляють. Чомусь вказані обставини суд не прийняв до уваги і неупереджено повернув обвинувальний акт. В ході судового засідання суд взагалі почав проводити допит потерпілого, про обставини заподіяння йому матеріальних збитків, вимагати від останнього документи щодо права власності на автомобіль, чим порушив вимоги ст. 314 КПК України, що є істотним порушенням вимог КПК України.
Також суд при поверненні обвинувального акту зазначив, що ОСОБА_9 фактично не є власником транспортного засобу, який було викрадено, тому не може бути потерпілим. При цьому в ухвалі зазначив положення ст. 55 КПК України тим самим суперечить своїм твердженням, оскільки саме ОСОБА_9 було заподіяно шкоди шляхом заволодінням його транспортним засобом.
Посилання суду на норми реєстрації відповідного транспортного засобу є такими, що позбавлені логічного змісту, оскільки транспортний засіб зареєстрований у встановленому законом порядку, про що ОСОБА_9 особисто повідомив суд. Разом з цим, обвинувальний акт містить відомості щодо державного номеру автомобіля, що підтверджує факт реєстрації транспортного засобу.
Звертає прокурор також увагу на те, що суд з моменту направлення обвинувального акту жодного разу не призначав судове засідання, і його посилання на неявку сторін є безпідставними, оскільки з моменту надходження справи до судді ОСОБА_1 пройшло майже 4 місяці і лише 11.02.2019 року суд призначив підготовче судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяву про слухання справи за їх відсутністю, тому колегія суддів з урахуванням думки учасників судового провадження не убачає перешкод для апеляційного розгляду за відсутністю останніх відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
У підготовчому судовому засіданні у відповідності до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Вказаною нормою законодавець встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору, що передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Цією ж нормою передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акта, вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані.
Нормами чинного законодавства передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту, а саме щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.
Те, що суд першої інстанції поклав в обґрунтування повернення даного обвинувального акту той факт, що обвинувальний акт не містить даних про розмір шкоди у кримінальному провадженні та доказів належності майна потерпілому, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Як убачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Твердження суду щодо відсутності відомостей про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням та порушення п.7 ч.2 ст. 291 КПК України є такими, що не відповідають фактичним обставинам викладених в обвинувальному акті, так як прокурором вказані відомості зазначено. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що останньому матеріальні збитки відшкодовані, у зв`язку з чим, шкода відсутня. Також в ході підготовчого судового засідання під час допиту потерпілого останній повідомив, що він не є власником транспортного засобу, однак він їм користується оскільки він його придбав. Прокурором було повідомлено суд, що власник автомобіля був допитаний в ході досудового розслідування, однак шкоди останньому не завдано у зв`язку з тим, що автомобіль він продав.
В даному випадку суд першої інстанції не взяв до уваги примітку 1 до ст. 289 КК України, яка вказує, що під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь якою метою протиправне вилучення будь яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі, а також те, що вказаний злочин має формальний склад і вважається закінченим з моменту початку протиправного заволодінням транспортним засобом.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4