08.04.2019
Провадження № 1-кп/359/291/2019
Справа № 359/1634/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000495, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.08.2018, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 . проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 149 КК України, за наступних обставин.

У не встановлений час ОСОБА_6 , посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканість особи та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення незаконних дій, об`єктом яких є людина, а саме вербування жінок з метою подальшого укладення незаконної угоди щодо передачі людини шляхом переміщення останньої через державний кордон України в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, вступив у злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), які знаходяться на території іноземних держав, в тому числі на території Турецької Республіки, з якими розподілив злочинні ролі, спрямовані на незаконне збагачення.

Домовившись із невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) щодо розподілу ролей, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільні злочинні наміри, діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, яке останній отримував в результаті вербування осіб жіночої статі, які внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувають в уразливому стані, що відобразились у їх скрутному матеріальному становищі, на сайтах всесвітньо мережі Інтернет у невстановлений досудовим розслідуванням час розмістив оголошення щодо сприяння громадянам України у працевлаштуванні, вказавши свій номер мобільного телефону. При цьому у вказаних оголошеннях ОСОБА_6 вказав способи зв`язку по вказаному номеру, а саме - через мобільний додаток «WhatsApp».

Коли на зазначений в оголошенні номер мобільного телефону через вказані мобільні додатки надходило повідомлення чи аудіо дзвінок, ОСОБА_6 починав проводити вербування особи жіночої статі, яка телефонує, шляхом введення її в оману, застосовуючи відпрацьовані психологічні схеми з метою схилити потерпілу поїхати на його умовах за кордон для роботи по наданню сексуальних послуг за грошову винагороду. Використовуючи, як правило, скрутне матеріальне становище жінки, яку вербували, неможливість потерпілої працевлаштуватись, ОСОБА_6 обіцяв за короткий строк отримання значних прибутків в іноземній валюті. Розповідаючи про умови роботи ОСОБА_6 , запевняв про повну безпеку на території іноземних держав, де потерпілі мали надавати послуги сексуального характеру, в тому числі безпеку і захист під час спілкування з клієнтами і надання таких послуг лише за бажанням потерпілої. Крім того, ОСОБА_6 повідомляв про те, що жінкам забезпечуються комфортні умови проживання, харчування та медичне обслуговування за рахунок «роботодавця», кредитування поїздки, витрати на оформлення проїзних документів оформлення візи та закордонного паспорту. Вміло маніпулюючи бажанням осіб жіночої статі до покращення майнового стану, ОСОБА_6 викликав у них відчуття повної безпеки та бажання погодитись на його пропозицію і поїхати за кордон для роботи у сфері секс індустрії. Сукупність вказаних обставин була переконливим аргументом в процесі вербування молодих жінок.

За надані ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) послуги жінки повинні були розрахуватись із своїх майбутніх заробітків.

В свою чергу невстановлені особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), згідно попередньо розподілених ролей, перебуваючи на території іноземних держав здійснювали пошук клієнтів, які згодні були сплачувати гроші за сексуальні послуги з метою вступу у сексуальний контакт з особами, завербованими та переміщеними через державний кордон України ОСОБА_6 .

Одночасно з цим, невстановлені досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), які перебувають на території іноземних держав, зокрема в Турецькій Республіці, діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, спільно та узгоджено з ОСОБА_6 зустрічали в зазначених державах жінок, яких останній переміщував через Державний кордон України та в подальшому здійснювали їх сексуальну експлуатацію, від якої ОСОБА_6 отримував грошову винагороду.

Згідно попередньої домовленості за вербування та переміщення кожної особи, ОСОБА_6 у подальшому отримував від невстановленої особи грошову винагороду.

При цьому, ОСОБА_6 мав на меті вербування та переміщення через державний кордон України для подальшого використання осіб, які відгукнулись на оголошення, у своїх незаконних цілях, шляхом вербування, оформлення всіх необхідних документів та переміщенні через державний кордон України з метою їх передачі невстановленій особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) для сексуальної експлуатації на території іноземних держав, в тому числі на території Турецької Республіки.

Погоджуючись на умови ОСОБА_6 , який діє відповідно до раніше узгодженої з невстановленими досудовим розслідуванням особами та відпрацьованої схеми, жінки відразу потрапляли до них у боргову кабалу, оскільки погоджувались їхати за кордон саме на тих умовах та за ту суму оплати своїх послуг, які їм пропонувались в Україні.

Так, на початку серпня 2018 (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області через пошукову систему «Google» у всесвітній мережі Інтернет здійснювала пошук роботи у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Пошуковою системою одним із результатів пошуку відображено оголошення ОСОБА_6 щодо сприяння у працевлаштуванні на високооплачувану роботу громадянам України на території іноземних держав. Усвідомлюючи перспективу отримання доходу більшого, порівняно із заробітними платами на території України та враховуючи наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_8 через мобільний додаток «WhatsApp» за допомогою своїх мобільних телефонів звернулась за вказаним в оголошенні номером мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 .

На початку серпня 2018 (точної дати не встановлено), посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканість ОСОБА_8 та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення незаконних дій, об`єктом яких є людина, а саме її вербування з метою переміщення через державний кордон України в цілях подальшої сексуальної експлуатації, ОСОБА_6 розпочав спілкування з останньою шляхом надіслання текстових повідомлень та здійснення аудіодзвінків через мобільний додаток «WhatsApp» та за допомогою звичайних телефонних дзвінків, представившись з метою конспірації « ОСОБА_9 ».

Отримавши фотокартки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 визначив її зовнішні дані як такі, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також з`ясував, що ОСОБА_8 внаслідок тяжких матеріальних обставин на даний час перебуває в уразливому стані, що виразилося у її скрутному матеріальному становищі, відсутності роботи, постійного джерела доходів та боргів іншим особам.

В ході спілкування ОСОБА_6 , застосовуючи відпрацьовані схеми, маючи досвід спілкування з даною категорію осіб та вміло маніпулюючи свідомістю особи, створив ситуацію, в якій нібито надав ОСОБА_8 вибір самостійно прийняти рішення щодо роботи, але при цьому, використовуючи її уразливий стан повідомив переконливі факти та підвів ОСОБА_8 до надання згоди на його пропозицію, схиливши таким чином останню пристати на його пропозицію виїхати на роботу в Турецьку Республіку для надання сексуальних послуг за гроші, з метою її подальшої сексуальної експлуатації в борделях вказаної країни, гарантуючи при цьому оплату вказаних послуг по системі 50% від зароблених грошових коштів ОСОБА_8 повинна буде віддати невстановленій досудовим розслідуванням особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), а решту зможе залишити собі.

Використовуючи, скрутне матеріальне становище та моральний стан ОСОБА_8 , ОСОБА_6 обіцяв їй за короткий строк отримання значних прибутків в іноземній валюті. Розповідаючи про умови роботи ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_8 про повну безпеку від правоохоронних органів іноземної держави та безпеку і захист під час спілкування з клієнтами і надання таких послуг лише за її бажанням. Крім того, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про те, що її буде забезпечено комфортними умовами проживання, харчуванням та медичним обслуговуванням за рахунок осіб, у яких вона буде проживати, кредитування поїздки, покриття витрат на оформлення проїзних документів - оплата авіаквитків та вказаних документів у борг. Вміло маніпулюючи бажанням ОСОБА_8 до покращення майнового стану, ОСОБА_6 викликав у неї відчуття повної безпеки та бажання погодитись на його пропозицію і поїхати за кордон для роботи у сфері секс індустрії.

Не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі та зважаючи на сукупність вищевказаних обставин, ОСОБА_8 погодилась на зазначену пропозицію ОСОБА_6 .

Для забезпечення виїзду ОСОБА_8 з метою подальшої її незаконної сексуальної експлуатації в борделях на території Турецької Республіки, ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) взяли на себе фінансові зобов`язання, пов`язані із придбанням та оформленням авіаквитків для перельоту.

24.10.2018 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на переміщення людини через державний кордон України в цілях її подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) придбав ОСОБА_8 квиток на літак та повідомив про те, що виліт за межі кордону України буде здійснено 26.10.2018 через ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7.

26.10.2018, приблизно о 03 годині 00 хвилин, відповідно до вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 прибула до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за адресою: Київська область Бориспільський район Бориспіль-7 та використовуючи надані квитки, які придбав ОСОБА_6 спільно з невстановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), пройшла реєстрацію на рейс № РS 5333 сполученням Київ (Україна) - Анталія (Турецька Республіка).

Після цього, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив дії щодо здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вербування, переміщення людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Вчинення ОСОБА_6 указаного кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.

Доказами вчинення даного злочину, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

В той же час, 21.02.2019 в даному кримінальному провадженні між прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

Зазначена угода підтримана та відносно неї не заперечувала потерпіла ОСОБА_8 , яка подала відповідну заяву.
В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений в присутності захисника виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 149 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Під час укладення угоди враховуються обставини, передбачені ст.470 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 активно сприяв встановленню обставин кримінального провадження, у тому числі стосовно себе та інших осіб, що виразилися у повідомленні ним про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також наданні викривальних показів про осіб, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню).

В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний в присутності захисника, узгодили призначення покарання за ч. 2 ст. http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_754/ed_2019_02_26/pravo1/T012341.html?pravo=1 - 754149 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку терміном в три роки та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину в скоєнні злочину, обвинувачення у скоєнні якого йому було пред`явлено і передбачене ч. 2 ст. 149 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про те, що він розкаюється у скоєнні та підтверджує всі надані ним покази на досудовому слідстві і обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Зобов`язувався, крім вжитих ним заходів на досудовому слідстві, додатково сприяти розкриттю даного злочину, свідчити відносно осіб, які були причетні до вчинення даного злочину, надати допомогу у викритті інших учасників вчинення даних злочинів.

Захисник не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом, про що зазначив в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Зважаючи на наявність відповідної згоди потерпілої на затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд вважає, що вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України, повністю дотримані.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років позбавлення волі, зважаючи на що указаний злочин є особливо тяжким.

В той же час, діючий КПК України, не містить заборон щодо укладення угод про визнання винуватості, в тому числі і щодо злочинів які є особливо тяжкими, і покарання за які передбачено більше ніж десять років позбавлення волі.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, згоду потерпілої, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим (підозрюваним).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як встановлено судом, обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання при проведенні судового розгляду не встановлено.

Крім того, суд вважає, що є виправданими та такими, що відповідають умовам угоди та можливості призначення узгодженого покарання такі обставини, як: ступінь та характер сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб ОСОБА_6 активно сприяє розкриттю вчиненого ним та іншими особами злочину, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження; викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив свої зобов`язання за угодою щодо беззастережного визнання своєї винуватості у вчиненому, та активному сприянні встановленню обставин кримінального провадження.

З цього приводу, суд вважає зазначені умови та положення угоди про визнання винуватості достатніми та такими, що виправдовують застосування до ОСОБА_6 даного покарання, а також наявність підстав з урахуванням викладеного вище для застосування положень ст. 75 та ст. 76 КК України і призначення покарання з іспитовим строком та визначенням відповідних обов`язків, передбаченими пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

При цьому суд також вважає за можливе призначити відповідне узгоджене сторонами покарання без застосування конфіскації майна обвинуваченого, з урахуванням необхідності призначення йому покарання з іспитовим строком, та на підставі вимог ст. 77 КК України, у відповідності до яких, при звільненні від відбуття покарання з випробуванням не може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства (з урахуванням вимог п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України), дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а зміст угоди не свідчить про участь відповідних осіб, без доведення їхньої винуватості в суді.

Крім того, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та тяжкості вчинених злочинів.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту закінчив припинив свою дію і питання щодо його продовження чи зміни учасниками процесу не піднімалося.
Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. У цьому зв`язку, судом встановлено, що речові докази у виділеному кримінальному провадженні - відсутні.

Процесуальні витрати та шкода від кримінального правопорушення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 122, ст. 124, ст. 126, ст. 314, ст. 473-475 КПК України, ст. 50, ст. 65, ст. 66, ст. 77, ч. 2 ст. 149 КК України , суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.02.2019, підписану в кримінальному провадженні № 0000495, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2018, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області юриста 1 класу ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_10 -Лесів