Справа № 759/7177/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1088/2018 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Білоцерківського району с. Озерне, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.02.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст.186 ч.2, ст.185 ч.3, ст.304, ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 31.05.2012 по відбуттю строку покарання, -21.05.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст.125 ч.1, ст.186 ч.2, ст.190 ч.2, ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 04.10.2016 по відбуттю строку покарання,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту затримання, тобто з 12.06.2018.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_7 25.07.2017, приблизно о 22 год. 20 хв., знаходячись в м. Києві по вул. Верховинній 80-Б, шляхом ривка, повторно, відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілійОСОБА_9 , завдавши матеріального збитку на суму 8700 гривень.
Так, 25.07.2017 приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ,вул. Верховинна80-Б, побачив раніше незнайому йому дівчину, ОСОБА_9 , у якої на правому плечі висіла жіноча сумочка та яка заходила на територію гуртожитка Київського міжнародного університету, що знаходиться за адресою: м. Київ,вул. Верховинна 80-Б.
У ОСОБА_7 , який не маючи постійного місця роботи та джерела доходів, винник злочинний умисел на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, а саме жіночої сумочки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_9 , ззаду з правої сторони, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом ривка зірвав з плеча жіночу сумочку, яка належить ОСОБА_9 , повторно, відкрито заволодівши чужим майном, а саме: жіночою сумочкою чорного кольору вартістю 3500 гривень, в якій знаходилось майно потерпілої: гаманець чорного кольору вартістю 1000 гривень, в якому знаходилось 150 гривень, банківська карта «ПриватБанку» на ім`я ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Samsung SM-G7102ZWASEK», білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 вартістю 4000 гривень, в якому знаходились сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 25 грн. та «Лайфселл» № НОМЕР_3 вартістю 25 гривень, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код платника податку на ім`я ОСОБА_9 , загальною вартістю 8700 грн.

Після чого, ОСОБА_7 , побіг з місця злочину в невідомому напрямку, виконавши таким чином всі дії для доведення злочину до кінця направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна.
Крім цього, 12.06.2018 приблизно о 23 год. ОСОБА_7 , знаходячись неподалік магазину "Континент" по вул. Єфремова, 19 в м. Києві, помітив раніше незнайомого ОСОБА_10 , на плечі в якого знаходилась сумка чорного кольору.
В цей час у ОСОБА_7 виник умисел не незаконне заволодіння чужим майном, з метою реалізації якого останній, діючи повторно умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, підійшов ззаду ОСОБА_10 та шляхом ривка руки зірвав з плеча останнього вищевказану сумку, в якій знаходився мобільний телефон "Самсунг" чорного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар", гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 36 грн. та інше майно, яке для потерпілого матеріальної цінності не становить, та в подальшому з місця вчинення злочину разом із викраденим зник.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить пом`якшити йому покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано його щире каяття, а також те, що він визнав свою вину в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, згідно положень п.п.2,3 ч.1 ст.65 КК України та п.п.1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_7 скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжували б покарання судом першої інстанції не встановлено.

Також, районним судом враховано, що ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції з урахуванням обставин у їх сукупності, матеріального та сімейного стану обвинуваченого, обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному, а вимоги апеляційної скарги про зміну призначеного покарання є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

Із огляду на зазначене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий:

Судді: