01 грудня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,
01 грудня 2018 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, офіційно не працює, не зареєстрований, фактично мешкає у б. АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу навів наступні. Так, 29 листопада 2018 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що виразився у співучасті у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, що вчинено за попередньою змовою групою осіб та поєднане із проникненням до приміщення, внаслідок чого ПАТ «Укртелеком» заподіяно шкоду на суму 1437 гривень 67 копійок.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, з метою запобіганню переховуватися від органів досудового розслідування та суду, для запобіганню спробам незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, а також для запобіганню можливості вчинення ним інших корисливих злочинів, йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки вони не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених слідчим підстав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що ризиками у даному кримінальному провадженні є можливість переховування підозрюваного від слідства та суду, оскільки він раніше засуджений за вчинення злочину, і вирок може бути лише у вигляді позбавлення волі; можливість вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки він офіційно не працює, відтак засобів для існування не має; незаконний вплив на учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнає. Він лише дев`ять днів тому звільнився із місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин. Реєстрації він не має, але мешкає у своєї бабусі. Через те, що тільки но звільнився від відбуття покарання, не має і місця роботи. На пропозицію свого знайомого ОСОБА_7 він погодився погуляти із його цивільною дружиною, доки той вночі буде влаштовувати свої справи. Про те, що він буде вчиняти крадіжку кабелю із люку, той йому не повідомив, оскільки, якщо б він був обізнаний про те, що знову, через дев`ять днів з моменту звільнення бере участь у вчиненні крадіжки, то ніколи б на це не погодився. На місці затримання він знаходився у камуфльованій куртці, яку, вже після його затримання, знаходячись у райвідділі, передав своїй дружині. Вважає, що показання допитаних як свідки поліцейських про те, що людина у камуфльованій куртці відкривала металевий люк, де було вирізано кабель, є оговором з їх боку саме тому, що вони є поліцейськими.
Захисник теж заперечувала проти задоволення клопотання зважаючи на недоведеність наявності тих ризиків, які слідчий та прокурор вважають підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З цих підстав прохала обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
У судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2018 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 чт. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Так, вважаю, що є усі підстави для того, щоб обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Вважаю доведеним наданими у суді поясненнями прокурора та матеріалами справи у їх сукупності, наявність ризику у вигляді можливого вчинення ним корисливих злочинів, оскільки він офіційно не працює, а відтак і не має легальних джерел доходів для підтримання своєї та своїх близьких осіб, життєдіяльності. Інші ризики свого підтвердження у ході розгляду справи не знайшли, оскільки він має постійне місце мешкання у своєї бабусі, а також, через те, що мешкає із нею, достатньо міцні соціальні зв`язки, оскільки вона, з його слів, які не спростовано прокурором, хворіє, а він глядить її. Письмових заяв будь-яких учасників кримінального процесу про вчинення на них з боку цього пі дозрюваного позапроцесуального тиску, слідчому судді не надано.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному запобіжний захід, але не у вигляді тримання під вартою, а у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання, який вважаю достатнім для мінімізації того ризику, що знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що часом затримання підозрюваного у порядку ст. 208 КПК України є 04 година 54 хвилина 29 листопада 2018 року, датою та часом закінчення дії ухвали про домашній арешт визначаю 04 годину 54 хвилину 26 січня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання - у б. АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце свого фактичного мешкання - б. АДРЕСА_1 , окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про обставини, що зумовлюють зміну ним свого місця фактичного мешкання.
Дата закінчення дії ухвали - 04 година 54 хвилина 26 січня 2019 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1