Справа № 442/7489/18
Провадження № 1-кс/442/1908/2018
У Х В А Л А
про арешт майна

08 листопада 2018 року м. Дрогобич

Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ст. слідчого 1 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП України в Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
в с т а н о в и л а :
Ст. слідчий 1 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме на зошит та жіночу косметичку, які вилучені 06.11.2018 року під час огляду місця події на території колишнього цеглового заводу, що на вул. Війтівській Горі в м. Дрогобичі Львівської області, та які згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.11.2018 року належать ОСОБА_5 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття в судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У ч. 2 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За таких обставин, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене 06.11.2018 року під час огляду місця події на території колишнього цеглового заводу, що на вул. Війтівській Горі в м. Дрогобичі Львівської області майно, яке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -
п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 06.11.2018 року під час огляду місця події на території колишнього цеглового заводу, що на вул. Війтівській Горі в м. Дрогобичі Львівської області, а саме на: зошит та жіночу косметичку.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду складено та проголошено 08 листопада 2018 року.
Слідча суддя ОСОБА_1