Справа № 182/2387/18
Провадження № 1-кп/0182/552/2018
У Х В А Л А
30.11.2018 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 за № 0000140 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Південне, Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 16.01.2018 за № 0000140 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 04.12.2018.
Обвинувачений в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, що, при відсутності джерел доходів, може спонукати його вчинити нові корисливі злочини, ризик тиску на потерпілу, свідків, з якими він знайомий, репутацію обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт за адресою дружини: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 належними доказами не підтверджується; ризики, на які посилається прокурор, відсутні; ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки батьків, дружину, малолітню дитину.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях «Осаковський проти України», «Харченко проти України»).
ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад рішення від 8.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 21.07.2011 «Нечипорук та Йонкало проти України» та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Судом було встановлено, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого.
Як встановлено у судовому засіданні, наразі продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик тиску на потерпілу та свідків, з якими він знайомий. Також судом врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи. Наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, на думку суду, не може запобігти наявним ризикам, оскільки вони існували у нього і на час вчинення злочинів, однак не запобігли їх вчиненню. Судом також враховується і резонанс, якого набуло вбивство неповнолітньої дівчини у невеликому селі, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 04.12.2018, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний з насильством, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 29 січня 2019 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_9

ОСОБА_3