справа №176/332/19
провадження №1-в/176/81/19
УХВАЛА
Іменем України

25 лютого 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новомалинівка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, судимого вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року іспитовий строк скасований та направлений для відбуття призначеного покарання,

за участю: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, узгодженим із спостережною комісією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 4 заохочення, мав 1 стягнення погашене за плином часу, на виробництві установи працевлаштований різноробочим котельні, виконує роботи по благоустрою колонії, виконавчих листів не має.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подання із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував у задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні просив суд розглянути та задовольнити дане подання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 , дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час відбув більше 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно наявної у матеріалах подання характеристики від 24 січня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» характеризується позитивно, на виробництві не працевлаштований, при цьому залучається до робіт з господарського обслуговування (котельня установа) та благоустрою, до суспільно-корисної праці відноситься добре, провину у скоєному злочинні визнає в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину.

Також в характеристиці вказано, що ОСОБА_4 дорожить соціально-корисними зв`язками, підтримує зв`язки з близькими родичами шляхом листування та побачень, отримує посилки (передачі) і бандеролі.

Крім того, з часу відбування показання у державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_4 отримав 4 заохочення, а саме: 17 січня 2017 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 18 квітня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці з благоустрою установи за 1-й квартал 2018 року; 31 липня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці з благоустрою установи за 2-й квартал 2018 року; 27 грудня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці з благоустрою установи за 4-й квартал 2018 року.

Наявність 4 заохочень у засудженого підтверджується також довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до висновку, що за останній час у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни.

Водночас, суд вважає, що наявність у засудженого лише чотирьох заохочень за весь час відбування покарання, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, на теперішній час жодним чином не доводить досягнення ним виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 отримав перше заохочення 17 січня 2017 року.

Однак менше ніж через один рік, а саме 17 серпня 2017 року, на ОСОБА_4 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді 3 діб ДІЗО за перешкоджання проведенню обшуку.

Зазначене стягнення хоча і погашені за плином часу, проте має враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 почав отримувати систематично заохочення, не допускаючи при цьому будь-яких порушень режиму відбування покарання, лише протягом 2018 року (18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року та 27 грудня 2018 року) за період, що не перевищує 10 місяців і що безпосередньо передував розгляду питанню застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, за глибоким переконанням суду, за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Приходячи до такого висновку, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 будучи звільненим з іспитовим строком від відбування покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року позитивних висновків для себе не зробив та у зв`язку із систематичним не виконанням покладених на нього обов`язків зазначений іспитовий строк було скасовано.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1