Справа № 298/5/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/106/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 30.03.2019, включно.

Підозрюваному ОСОБА_6 встановлено заставу 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання залежно від стадії кримінального провадження ; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати в п`ятиденний термін із дня обрання запобіжного заходу до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 22 січня 2019 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. У клопотанні також вказується на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, що за вчинення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. На думку органа досудового розслідування до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (раніше притягувався до кримінального відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, після вчинення кримінального правопорушення почав переховуватися від органу досудового розслідування і станом на 22.01.2019 його місцезнаходження не було відоме), існують підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт будуть недостатньо ефективними для запобігання цим ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму та покладенням передбачених п. п. 1-4, 8 ст. 194 КПК України обов`язків.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, за яке може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку із чим, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказується у клопотанні слідчого, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, знищити, приховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що у свою чергу свідчить про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, можуть бути недостатньо ефективними для запобігання цим ризикам. Разом із тим, врахувавши вимоги передбачені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість визначення застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, на думку слідчого судді, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є занадто суворим, оскільки підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення не підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а жодного з передбачених ст. 177 КПК України ризиків слідчим та прокурором не доведено, і такі жодними фактами не підтверджені. Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, від органів досудового розслідування раніше не переховувався, а навпаки, бажає співпрацювати зі слідством. Також зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній є безробітним. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або не застосовувати жодного запобіжного заходу.
У клопотанні про зміну апеляційних вимог адвокат ОСОБА_7 просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою у вигляді особистого зобов`язання, або взагалі не застосовувати жодного запобіжного заходу або визначити заставу в меншому розмірі, зокрема, мінімальному відповідно до ст. 192 КПК України.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , яка судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного у клопотанні злочину. Вказаний висновок підтверджується матеріалами за клопотанням, у тому числі, протоколами : прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , впізнання за фотознімками потерпілим підозрюваного ОСОБА_6 , копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України злочину, яка 28 січня 2019 року йому вручена.

Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Тому доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 , у цій частині визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й відхиляються.

Одночасно, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, визнавши що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може знищити, приховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, будь-яких даних у підтвердження цього висновку в ухвалі не навів, а також не врахував, що слідчий у клопотанні, а прокурор під час його розгляду не посилались на наявність цього ризику, що матеріали за клопотанням не містять будь-яких даних у підтвердження ризику можливого знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Тому посилання на доведеність цього ризику колегія суддів вважає необґрунтованим.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України передбачений ч. 4 ст. 296 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, колегія суддів доведеними слідчим та прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і будуть недостатньо ефективними для запобігання вищенаведеним ризикам, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині, також відхиляються як такі, що спростовуються матеріалами кримінального провадження. При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині, та прийнятті судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є тяжким, за яке може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років ; дані про особу ОСОБА_6 : раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно ; вимоги ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду із прав людини, зокрема, рішення в справі «Лабита проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтованим лише показаннями свідків, та рішення в справі «Фераро-Бараво проти Італії» від 14.03.1984, в якому зазначено, що затримання і тримання особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою; указані вище фактичні обставини, за яких скоєно кримінальне правопорушення.

Відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що, розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дослідив ті відомості та докази, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра, а також перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри. При цьому, колегія суддів враховує положення ст. 198 КПК України, зокрема, те, що висловлені за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час розслідування цього, або іншого кримінальних проваджень.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом із тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя в ухвалі вказав на те, що застава - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень,достатньою мірою повинна гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує те, що слідчий суддя у підтвердження встановленого розміру застави не послався на будь-які дані у підтвердження цього розміру, формально зазначив, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , не досліджував дані про особу підозрюваного, у тому числі про його майновий та сімейний стан та інші дані про його особу.

Тому, колегія суддів висновок слідчого судді в частині встановленого розміру застави вважає, належним чином не вмотивованим, таким, що не узгоджується з вимогами закону та не ґрунтується на матеріалах приєднаних до клопотання, що визначений підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень,є непомірним для підозрюваного з урахуванням його доходів, майнового та сімейного стану, а тому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею визначено розмір застави, який є завідомо непомірним для підозрюваного, визнає такими, що підлягають до задоволення, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової.

При постановленні нової ухвали, колегія суддів враховує те, існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і будуть недостатньо ефективними для запобігання вищенаведеним ризикам, і вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При визначені розміру застави, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного раніше не судимий, проживає разом із матір`ю, братом та сестрою, позитивно характеризується за місцем проживання, займається спортом, приймає участь у спортивно-масових заходах, за що нагороджувався грамотами, дані акту обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченої сім`ї, доходи матері за 6 місяців 2018 року складають 18113 гривень, а також клопотання настоятеля храму митрополита ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_6 позитивно характеризується,позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та вважає за доцільне визначити підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_6 заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , а також не порушуватиме права підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки відсутні підстави вважати цей розмір завідомо непомірним для нього.

При оцінці доводів апеляційної скарги щодо розміру застави колегія суддів враховує пояснення прокурора, відповідно до яких матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних про матеріальний та фінансовий стан підозрюваного.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової, якою клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, із застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять ) гривень та покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів) ; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого обчислювати до 30 березня 2019 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 передбачених КПК України обов`язків 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному в ухвалі розмірі.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання залежно від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 30 березня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: