Справа № 464/6296/18
пр.№ 1-кс/464/2655/18
У Х В А Л А
про арешт майна

12 листопада 2018 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0003313 від 06.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , в порядку здійснення досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0003313 від 06.11.2018, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на право відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: світлу олімпійку марки «пума», предмет схожий на золоте кільце з камінчиком, посвідчення члена сім`ї загиблого, видане на ім`я затриманого, яке знаходилося в гаманці чорного кольору, шеврон військова комендатура Дніпропетровськ, які були виявлені та вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2018, близько 17:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Вопак», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 85А, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшовши до малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке полягало в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили, стиснув зап`ястя лівої руки потерпілої ОСОБА_5 , від чого вона відчула різкий більу зазначеній ділянці руки, після чого, шляхом ривка відкрито викрав із середнього пальця її лівої руки золоте кільце, вагою 2,2 грами, вартістю 2300 грн., яке належить малолітній потерпілій ОСОБА_5 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень. 06.11.2018, був затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , в ході складання протоколу було виявлено та вилучено у затриманого: світлу олімпійку марки «пума», у лівій передній кишені джинсів предмет схожий на золоте кільце з камінчиком, посвідчення члена сім`ї загиблого, видане на ім`я затриманого, яке знаходилося в гаманці чорного кольору, шеврон військова комендатура Дніпропетровськ. Враховуючи, що вказані предмети є можливо предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, просить клопотання задоволити

Заслухавши пояснення слідчого в підтримку клопотання, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За змістом положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому, виявлені та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи мотиви клопотання та його обгрунтування слідчим, предмети, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту, може призвести до негативних наслідків, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на право відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: світлу олімпійку марки «пума», предмет схожий на золоте кільце з камінчиком, посвідчення члена сім`ї загиблого, видане на ім`я затриманого, яке знаходилося в гаманці чорного кольору, шеврон військова комендатура Дніпропетровськ, які були виявлені та вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1