Справа № 352/42/16-к
Провадження № 1-кс/352/335/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Клопотання надійшло до суду 13 травня 2019 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, -

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Слідчий СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Клопотання обґрунтовує тим, що 16 березня 2011 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння автомобілем марки «ЗИЛ-4331» реєстраційний № НОМЕР_1 , який фактично належав ОСОБА_8 , перебуваючи в с.Ст.Лисець Тисменицького району, ввійшовши в довіру до ОСОБА_8 , запропонував останньому продати йому вказаний автомобіль за гроші в сумі 6300 доларів США, що згідно довідки Тисменицького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» становить 50026,41 гривень. Згідно домовленості між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , останній, 16.03.2011 року, з метою створити у потерпілого хибне враження щодо правдивості своїх намірів з приводу придбання вказаного автомобіля, частково оплатив ОСОБА_8 гроші в сумі 800 доларів США, що згідно довідки Тисменицького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» становить 6352,56 гривень, за придбання автомобіля марки «ЗИЛ-4331» реєстраційний № НОМЕР_1 , при цьому, решту грошей в сумі 5500 доларів США, що згідно довідки Тисменицького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» становить 43673,85 гривень, зобов`язався оплатити до 10.04.2011 року, які завідомо мав намір не оплачувати, а придбаний автомобіль власнику не повертати. Введений в оману діями ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_8 , вважаючи що ОСОБА_3 вчасно проведе оплату за придбання автомобіля марки «ЗИЛ-4331» реєстраційний № НОМЕР_1 , дав ОСОБА_3 довіреність на право керувати вказаним автомобілем, терміном на один місяць, без права його продажу та передоручення. В подальшому, ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого ОСОБА_8 автомобіль «ЗИЛ-4331» реєстраційний № НОМЕР_1 та довіреність на право керувати вказаним автомобілем терміном на один місяць, не маючи наміру проводити решту оплати ОСОБА_8 за придбання вказаного автомобіля та повертати останньому вказаний автомобіль, незаконно ним заволодів та реалізував невстановленій слідством особі. 12 липня 2011 року, обвинувальний акт щодо підозрюваного ОСОБА_3 , направлено до суду. 17 лютого 2014 року головуючим - суддею Тисменицького районного суду в Івано-Франківській області ОСОБА_9 винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_3 , як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. 13 липня 2013 року ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук. 22 травня 2014 року головуючим - суддею Тисменицького районного суду в Івано-Франківській області ОСОБА_9 винесено постанову про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.289 КК України на додаткове розслідування. 04 липня 2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000270. 15 січня 2016 року ОСОБА_3 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України.

Вину ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України доведено зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування наявності зазначених ризиків, необхідно зауважити наступне:
-09.08.2014 року, слідчим Тисменицького ВП ОСОБА_12 , винесено постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 ;
-підозрюваному відомо анкетні дані як потерпілого так і свдків, а також показання, які вони надавали під час судового розгляду справи в суді;
-підозрюваний неодноразово раніше судимий за корисливі злочини, джерела доходів підозрюваного не відомі, що обґрунтовує наявність ризику повторно вчинити злочини.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки 09.08.2014 року щодо останнього, слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 .
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на виписку із медичної карти стаціонарного хворого, у якій зазначено, що останній потребує лікування в умовах стаціонару. Просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення обвинуваченого та його захисника, суддя дійшов наступних висновків.

Зокрема, що 12 липня 2011 року, обвинувальний акт щодо підозрюваного ОСОБА_3 , направлено до суду.

17 лютого 2014 року головуючим - суддею Тисменицького районного суду в Івано-Франківській області ОСОБА_9 винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_3 , як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

13 липня 2013 року ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук.

22 травня 2014 року головуючим - суддею Тисменицького районного суду в Івано-Франківській області ОСОБА_9 винесено постанову про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.289 КК України на додаткове розслідування.

04 липня 2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270.

15 січня 2016 року ОСОБА_3 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачого, захисника обвинуваченого, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, та обставин, передбачених п.4,5,11 ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 хворіє важкими захворюваннями, а саме бронхіальною астмою 4 ступеня, пневмосклероз, хронічний холоцестид та іншими захворюваннями, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1307, у якій зазначено, що останній потребує продовження лікування в умовах стаціонару, також має постійне місце проживання, а тому суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_3 - домашній арешт, що полягає у забороні залишати житло цілодобово із застосування електронних засобів контролю.

Суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_3 процесуальних обов`язків під час розгляду справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 201, 202, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, запобіжний захід домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання у АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копії ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно прибути до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали два місяці до 14 липня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Головуючий ОСОБА_1