Справа № 568/443/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000095 по обвинуваченні

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше неодноразово судимого, востаннє 15.02.2018 року вироком Демидівського районного суду Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.2 ст.185 КК України

з участю сторін кримінального провадження.,

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ :

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та в період, коли судимість не знята чи не погашена у встановленому законом порядку, вчинив новий корисливий злочин.

Судовим слідством встановлено, що 24.03.2018 близько 19.30 години ОСОБА_3 проходячи поблизу господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого побачив велосипед марки «Маtador» з рамою відкритого типу, що належить ОСОБА_6 та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_7 зайшов у господарство ОСОБА_5 та, скориставшись відсутністю власника майна, інших сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав велосипед марки «Маtador» з рамою відкритого типу, вартістю 2493, 33 грн., якого вивів із подвір`я господарства та поїхав до місця свого проживання в с.Опарипси, таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 2493, 33 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що 25.03.2018р. у вечірню пору доби він йшов із залізничного вокзалу, що в м. Радивилів Рівненської області додому в с. Опарипси по вулиці Почаївській. Проходячи повз магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », побачив, що у подвір`ї господарства, яке межує із даним магазином, стоїть велосипед червоного кольору типу «дамка», якого він вирішив взяти, щоб поїхати по ліки своєму батькові. З цією метою, зайшов на подвір`я даного господарства

через незамкнену хвіртку, та скориставшись відсутністю господарів будинку та інших сторонніх осіб, вивів велосипед з подвір`я та поїхав ним до аптеки, що поблизу Радивилівської районної лікарні, де купив необхідні ліки та поїхав додому в с. Опарипси. На слідуючий день вранці до господарства де проживає приїхали працівники поліції яким зізнався у вчиненні крадіжки та, добровільно видав даний велосипед, зазначивши, що викрав його з подвір`я господарства біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У вчиненому щиро розкаюється. Повністю усвідомив протиправність своїх дій. На даний час став на шлях виправлення. Просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Окрім цього, у поданій заяві зазначила, що на даний час претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого немає, так збитки, завдані злочином їй відшкодовано повністю, щляхом повернення викраденого.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати фактичні обставини справи, які він визнає, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно . Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повністю доведена.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування потерпілій завданих злочином збитків.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, які передбачені ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має бути достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.
З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливе застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання, з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.
Цивільний позов в кримінальному проваджені не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази:

-велосипед червоного кольору, марки «Маtador»,що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 - залишити у її розпорядженні.

Вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 15.02.2018 року щодо засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: