Дата документу 26.12.2018
Справа № 501/501/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000009 від 04 січня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28 грудня 2017 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст.125 ч.1, 186 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Іллічівськ (нині Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, працюючого береговим матросом в ТОВ «АМ Кіт», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2018 року, о 17-00 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, почали знімати з кріплень секцію металевого забору 4х0,5м. В цей час до них підійшла ОСОБА_9 та зробила їм зауваження, на що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що їх дії помічені, продовжили свої злочинні дії, тобто відкрито заволоділи вищевказаною секцією забору, що належала ЖБК «Чорноморський портовик - 4», спричинивши останньому матеріальну шкоду у розмірі 600,00 грн, після чого з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 також повторно, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

26 грудня 2018 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у присутності їх захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, беззастережно визнають свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами погоджено покарання обвинуваченим за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік, кожному.

На підставі чч.1-4 ст.75, ч.1 ст.76 КК України погоджено звільнення обвинувачених, кожного, від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вони у період іспитового строку, терміном на 1 рік, кожний, не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді також зазначено, що обвинувачені розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

Крім того, до угоди про визнання винуватості долучено письмову згоду представника ЖБК «Чорноморський портовик - 4» ОСОБА_6 на укладення вищезазначеної угоди між прокурором та обвинуваченими.

В судовому засіданні обвинувачені визнали себе винними у пред`явленому їм обвинуваченні в повному обсязі та пояснили суду, що цілком розуміють свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачені також пояснили, що укладення угоди з їх боку було добровільним, вони згодні на призначення їм погодженого з прокурором покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, на звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, просили суд затвердити угоду.

Прокурор та захисник також просили суд затвердити угоду, представник потерпілого проти затвердження укладеної угоди не заперечувала, вказуючи, що шкода відшкодована в повному обсязі, претензій не має.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, у якому бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинувачених кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України.

Крім того, суд бере до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_7 малолітньої дитини, тяжке захворювання обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.47), та з урахуванням особи винних суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.69 КК України, призначити обвинуваченим, кожному, основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 грудня 2018 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у присутності їх захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000009 від 04 січня 2018 року.
Визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними у пред`явленому їм обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити їм узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, кожному.
На підставі чч.1-4 ст.75, ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного їм основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку, терміном 1 (один) рік, кожний, не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: секцію забору (а.с.70), передану на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 (а.с.71) залишити їм за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України..

Суддя