Справа № 755/9757/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/755/370/18, кримінальні провадження під час досудового розслідування № 0006587 від 13 травня 2017 року та №0008198 від 14 червня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Дащенки, Варвинського району Чернігівської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжня, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:
-21.06.2016 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, вступив з ОСОБА_10 у попередню змову на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосувати насильство, з метою заволодіння цінними речами.
В подальшому ОСОБА_9 в ході телефонної розмови 12.05.2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин домовився про зустріч з потерпілою ОСОБА_11 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_5 .
Приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приїхали за адресою: АДРЕСА_6 , для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном.
Перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, згідно з розподілених заздалегідь між собою ролей, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зайшли до 5 парадного під`їзду, будинку АДРЕСА_6 та піднялися на 6 поверх, де ОСОБА_9 подзвонив до квартири АДРЕСА_7 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням в житло, поєднаного з погрозою застосування насильства, з метою власного протиправного збагачення, після того як потерпіла ОСОБА_12 відчинила двері, ОСОБА_10 увійшовши до вказаної квартири та перебуваючи у коридорі збила з ніг потерпілу ОСОБА_12 та з метою подолання можливого опору з її сторони в подальшому поклала її на підлогу, при цьому взяла в руки заздалегідь приготований ніж, яким почала погрожувати потерпілій та наказала при цьому знімати з вух сережки, які знаходились на потерпілій. ОСОБА_12 розуміючи, що її життю та здоров`ю загрожує небезпека не стала чинити опору та добровільно зняла золоті сережки, які в подальшому віддала ОСОБА_10 .
В цей момент, з сусідньої кімнати вийшла ОСОБА_11 , до якої підбіг ОСОБА_9 почав наносити удари ОСОБА_11 та дізнаватись про місце знаходження цінних речей та грошових коштів в квартирі. Потерпілі усвідомлюючи реальність загрози їх життю та здоров`ю, не стали чинити опір та вказали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 де знаходяться їхні цінні речі.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням в житло заволоділи наступними речами, що належать ОСОБА_12 , а саме:
-золоті сережками, вартістю 2500 гривень
-гаманцем, чорного кольору «Майкл Корс», вартість якого становить приблизно 500 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1000 гривень, дві банківські картки «Сбербанк Росії», які матеріальної цінності не представляють, посвідчення водія, яке матеріальної цінності не представляє, іконка та сім - карти, які матеріальної цінності не представляють
-браслет (біжутерія), вартістю 200 гривень
-золоте кільце, вартістю 2000 гривень
-годинник «Daiel Klein», вартістю 900 гривень
-сумку, «moschino», вартістю 2000 гривень
-мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в якому знаходилася сім - карта оператора «Київстар», вартістю 30 гривень, без залишку грошових коштів на рахунку
мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S6», вартістю 6 000 гривень, в якому знаходилася сім - карта оператора «МТС», вартістю 30 гривень, без залишку грошових коштів на рахунку
-золотий ланцюжок з підвіскою, у вигляді ікони, загальною вартістю 9000 гривень.
Та майном, що належать ОСОБА_11 , а саме:
-музичну колонку «Cloperol Pharmactive», вартістю 2000 гривень
-сонцезахисних окуляри «Mango», вартістю 500 гривень
-сонцезахисні окуляри «LOUIS VUITTON», вартістю 500 гривень
-сонцезахисні окуляри, вартістю 500 гривень
-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S6 edge», вартістю 5 000 гривень, з сім - картою оператора «Київстар», вартістю 30 гривень, з залишком грошових коштів на рахунку 5 гривень
-планшет марки «Samsung tab е», вартістю 8100 гривень, з картою пам`яті на 1 ГБ, вартістю 50 гривень
-блок до зарядного пристрою, вартістю 50 гривень.
Всього, ОСОБА_12 , було завдано матеріального збитку на загальну суму 25 160 гривен та ОСОБА_11 , було завдано матеріального збитку на загальну суму 16 735 гривень.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, покази суду не давала.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, покази суду не давав.

Винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 225 КПК України під час досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_12 , журнал допиту якої було досліджено під час розгляду справи в суді, а також прослухано запис судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу.

Так, вона повідомила, що 12 травня 2017 року біля 17 години на її телефон зателефонував раніше невідомий чоловік, який назвався ОСОБА_13 та вони домовились про зустріч і вона повідомила адресу свого проживання. Він приїхав до неї за адресої квартири що вона орендувала. Вона подивилась у вічко, відкрила двері та лише тоді побачила дівчину, яка швидко проникла до квартири звалила її з ніг, після цього обвинувачена приставила їй до шиї ніж, а лівим ліктьовим суглобом почала душити. Дівчина вимагала в потерпілої, щоб вона зняла їз себе золото. Злякавшись потерпіла ОСОБА_12 почала кликати на допомогу подругу ОСОБА_14 . Вона бачила, як вийшла ОСОБА_14 та в неї розпочалась боротьба із хлопцем який також зайшов в квартиру та чула як він погрожував ОСОБА_14 . За вимогою обвинуваченої потерпіла ОСОБА_12 віддала свої сережки, крім того обвинувачена зірвала із неї золотий ланцюжок. Після цього остання знову приставила ніж до горла потерпілої та остання віддала золото та біжутерію, які були у шухляді.
Через деякий час вона почула крики ОСОБА_11 зі спальні, вони перейшли в іншу кімнату, де потерпіла побачила, як невідомий хлопець тримає за волосся її подругу, яка намагається чинити опір. Побачивши це, дівчина (обвинувачена) підійшла до ОСОБА_14 приставила їй ножа та почала вимагати віддати цінні речі. Обвинувачена обшукала тумбу та косметичку ОСОБА_14 . Хлопець почав виводити ОСОБА_14 до коридору та наказав обвинуваченій йти викликати ліфт, що вона й зробила. Коли приїхав ліфт вони вибігли з квартири, а ОСОБА_14 побігла на кухню відчинила вікно та почала кликати на допомогу та кричала що їх обікрали. Через деякий час хлопець з вулиці повідомив, що затримав дівчину. Коли вони вийшли на вулицю, ніж був при дівчині, а потім приїхали працівники поліції. Також у затриманої були виявлені та вилучені речі, які вона забрала під час нападу, які належали потерпілим (т. 1 а.с. 235-245). Погрози ножем від ОСОБА_10 вона сприймала реально. Обвинувачені бачили дії один одного та діяли злагоджено.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 225 КПК України під час досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_11 , журнал допиту якої було досліджено під час розгляду справи в суді, а також прослухано запис судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу.

Так, вона повідомила, що 12 травня 2017 року перебувала у кімнаті квартири яку вона винайняла разом із своєю подругою ОСОБА_12 коли почула крики ОСОБА_15 та коли вийшла, то побачила що остання лежить на підлозі в коридорі, а на ній сидить обвинувачена, біля якої стояв хлопець. Коли він її помітив, то підійшов та схопивши за волосся потягнув до кімнати де висунув вимогу передати грошові кошти. Він забрав мобільний телефон, планшет, окуляри , музикальну колонку та питав де гроші. В цей час в кімнату увійшла обвинувачена, приставила їй ножа до шиї. Після того, як ОСОБА_12 запитала обвинувачену чи підуть вони на «мокруху», вона прибрала ніж та тримаючи Черкас за волосся почала обшукувати тумбу. Після цього хлопець забрав ії у іншу кімнату, яка веде до виходу з квартири. Обвинувачена також потягла ОСОБА_15 до цієї кімнати . В цей момент нападник сказав обвинуваченій йти викликати ліфт та вони швидко вибігли з квартири, а потерпіла побігла на кухня відчинила вікно та почала кликати на допомогу.
Підтвердила, що затриманою є саме та жінка яка здійснила напад на неї та подругу та заволоділа їх майном. Описала другого нападника за рисами обличчя та кольором волосся. Також зазначила, що ніж яким ОСОБА_10 їм погрожувала та який у подальшому було вилучено під час затримання останньої їм не належить, а був при ОСОБА_10 під час нападу. Погрози ножем вона сприймала реально.
Відповідно до вимог ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо і не може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, а згідно з ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні або які були отримані в порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно з ч. 1 ст. 225 КПК у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.
Згідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, що перетнули державний кордон України» за період з 13 травня 2017 року по 16 листопада 2018 року потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 дійсно виїхали до іншої країни, допит потерпілих проводився у присутності сторони захисту, зокрема ОСОБА_10 та її захисника. Підозру ОСОБА_9 на той час пред`явлено не було через його розшук.
А отже, підстав не враховувати вказані вище докази, отримані в порядку ст. 225 КПК України при ухваленні судового рішення у колегії суддів не вбачається, відповідно до вимог ч. 3 ст. 225 КПК України.
Крім того, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 травня 2017 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в присутності понятих (т. 1 а.с. 142-144), було оглянуто квартиру АДРЕСА_8 , складено ілюстровану таблицю до нього та зафіксовано розташування кімнат та речей після нападу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 травня 2017 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в присутності понятих (т. 1 а. с. 150-155), було оглянуто ділянку місцевості неподалік п`ятого під`їзду що за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10 в ході якого були виявлені та вилучені викрадені речі та ніж, який зокрема, вилучений з землі між лавкою та бордюром, складено ілюстровану таблицю до нього.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_10 була затримана 13 травня 2017 року об 08 годин 30 хвилин (фактичний час затримання 12 травня 2017 року об 22 годині 20 хвилин) (т.1 а.с. 228-231).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13 травня 2017 року музичну колонку, мобільний телефон марки Samsung з сім картою оператора «Київстар», годинник DanielKlein, дві золоті сережки, золоту обручку з двома камінцями білого кольору, браслет жовтого кольору (біжутерія), блок до зарядного пристрою білого кольору та фіскальний чек з магазину «Сільпо», які були вилучені у ОСОБА_10 визнані речовими доказами та передані по належності потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відповідно (т. 1 а.с. 219-220).
Відповідно до протоколу огляду вилучених речей від 14 травня 2017 року старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві були оглянуті речі, що були вилучені під час проведення огляду місця події 13 травня 2017 року та складено ілюстративну таблицю до нього (т. 1 а.с. 211-215).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 травня 2017 року потерпіла ОСОБА_11 в присутності двох понятих за рисами обличчя, зачіскою на фото №2 впізнала ОСОБА_9 ( т. 3 а.с. 158-160).
Відповідно до протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 15 травня 2017 року потерпіла ОСОБА_12 в присутності двох понятих за рисами обличчя, зачіскою на фото №4 впізнала ОСОБА_9 ( т. 3 а.с. 161-163).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 травня 2017 року потерпіла ОСОБА_11 в присутності двох понятих за рисами обличчя, тілобудовою на фото №4 впізнала ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 225-227).
Відповідно до протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 16 травня 2017 року потерпіла ОСОБА_12 в присутності двох понятих за рисами обличчя, тілобудовою на фото №2 впізнала ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 222-224).
Даючи оцінку зазначеним вище протоколам, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 228 КПК, якою встановлено процесуальні вимоги щодо проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, - за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.
Отже, жодних порушень вимог ст. 228 КПК України при проведенні цієї слідчої дії не встановлено. Крім того, суд враховує, що слідчим суддею під час допиту потерпілих в порядку ст. 225 КПК України були дотримані вимоги щодо участі в тому числі й підозрюваної ОСОБА_10 , яку обидві потерпілі впевнено впізнали як особу яка вчинила щодо них розбій із застосуванням ножа.

Відповідно до висновку експерта № 8-1/2306 від 22 травня 2017 року два сліда пальців рук з найбільшими розмірами по вісях: 12х20 мм залишений вказівним пальцем правої руки; 10х30 мм залишений вказівним пальцем лівої руки гр. ОСОБА_11 ; інші для ідентифікації за ними особи непридатні (т. 1 а.с. 156-174).
Відповідно до висновку експерта №8-1/2310 від 22 травня 2017 року на слідосприймаючій поверхні предмета схожого на ніж, який було вилучено протоколом ОМП 13 травня 2017 року з землі між лавкою та бордюром навпроти 5 парадного під`їзду по АДРЕСА_6 слідів папілярних узорів рук не виявлено (т. 1 а.с. 175-185).
Відповідно до висновку експерта №1166 від 15 травня 2017 року при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 190-192) виявлені легкі тілесні ушкодження, а саме: - синці в лобній ділянці зліва, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині та садна в лобній ділянці зліва (на фоні вищезазначеного синця), на зовнішній та зовнішньо-задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальної третини основної фаланги 2 пальця, на тильній поверхні міжфалангового суглобу 1 пальця правої кисті.
Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 15 травня 2017 року можна вважати що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово- медичного огляду, що не суперечить вказаному в постанові терміну.

Відповідно до висновку експерта №1165 від 15 травня 2017 року при проведенні судово медичної експертизи гр. ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 200-203) виявлені легкі тілесні ушкодження, а саме: - садна в правій щічній ділянці, на тильній поверхні лівої кисті в проекції середньої третини 3 п`ясної кістки, на тильній поверхні правої кисті в ділянці 3 міжпальцевого проміжку; синці на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третини, на передній поверхні правого стегна в середній третині, на передньо-внутрішній та на передній поверхні правого колінного суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 1-2 п`ясних кісток; крововилив в ділянці нігтьової фаланги 1 пальця правої кисті.
Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 15 травня 2017 року можна вважати що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово- медичного огляду, що не суперечить вказаному в постанові терміну.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Так, виходячи з положень ст. 187 КК України, розбій характеризується нападом, який може бути відкритим або несподіваним для потерпілого (таємним). При цьому напад завжди супроводжується насильством над потерпілим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном або погрозою застосування такого насильства.

При цьому фізичне насильство полягає у силовому впливові на потерпілого, який призводить до заподіяння йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначною втратою працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також в інших насильницьких діях, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх заподіяння. В останньому випадку винна особа повинна усвідомлювати можливість заподіяння таких тілесних ушкоджень.

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Факт придушення за шию потерпілих не підтверджується висновками судово-медичних експертиз щодо потерпілих, а саме в них відсутні будь-які тілесні ушкодження у по поверхні шиї, потерпілі не повідомляли, що втрачали свідомість, а легкі тілесні ушкодження отримані потерпілими не є кваліфікуючою ознакою розбою з мотивів наведених вище. З вказаних мотивів колегія суддів виключає напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу із кваліфікації дій обвинувачених.
При цьому під проникненням слід розуміти вторгнення у житло з метою вчинення розбою. Воно здійснюється таємно з подоланням перешкод або безперешкодно у вигляді фізичного переміщення особи у житло.

За результатами судового розгляду повністю доведено факт демонстрації ОСОБА_10 ножа одночасно з вимогою віддати золоті, інші цінні речі, а також грошові кошти щодо обох потерпілих, які сприймались останніми як реальна загроза життю.
Даючи оцінку діям ОСОБА_9 суд бере до уваги, що останній не лише не перешкоджав діям ОСОБА_10 щодо погроз застосуванням ножа, а навпаки, сприяв їм, зупинивши другу потерпілу ОСОБА_11 , яка неочікувано для обох обвинувачених вийшла із кімнати на крики потерпілої ОСОБА_12 . В подальшому обидва обвинувачених спільно заволоділи майном потерпілих та спільно залишили квартиру.
Зазначені факти переконливо свідчать про спільний та узгоджений характер дій обох обвинувачених, об`єднаних єдиним умислом на заволодіння чужим майном шляхом нападу з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я. Попри те, що ОСОБА_9 особисто не використовував знарядь, придатних для виконання такої погрози, суд дійшов висновку, що цей обвинувачений відповідно до відведеної йому функції виконав частину обсягу дій для реалізації вищевказаного спільного умислу.
Отже, в діях обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є всі елементи складу закінченого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у зв`язку із чим підстав для закриття кримінального провадження, як того просять захисники, колегія суддів не вбачає.

Як і не вбачає підстав недовіряти показанням потерпілих, враховуючи що потерпілі раніше не були знайомі із обвинуваченими, в неприязних стосунках не перебували, жодних об`єктивних причин оговорювати обвинувачених потерпілими суду стороною захисту не надано.

В той час, як отримані потерпілими легкі тілесні ушкодження свідчать про правдивість їх показів, хоч і не є кваліфікуючою ознакою злочину.

Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у вчинені умисних дій, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та правильність кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 187 КК України.
Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчинені умисних дій, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим, кожному окремо, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винуватих.
Так, суд враховує, що ОСОБА_10 раніше не судима, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно на момент затримання не працювала. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.
Так, суд враховує, що ОСОБА_9 раніше судимий, згідно вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно на момент затримання не працюв. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Як убачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті зазначено, що обтяжуючих покарання обставин не встановлено ( т.4 а.с. 3), а отже суд призначаючи покарання зваживши на вимоги статті 337 КПК, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею не може врахувати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому рецидив злочинів. Саме такий висновок міститься у Постанові Верховного суду від 08 травня 2018 року у справі №280/865/16-к.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу обвинувачених, кожного окремо, суд призначає обвинуваченим покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке вони з врахуванням особи, тяжкості та конкретних обставин (наслідків) скоєного злочину мають відбувати в ізоляції від суспільства в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 187 КК України із конфіскацією майна.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим, кожному окремо у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 , відраховувати з дня затримання 12 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили (термін попереднього ув`язнення) згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі).
Строк відбування покарання ОСОБА_9 , відраховувати з дня обрання запобіжного заходу 29 серпня 2018 року по день набрання вироком законної сили (термін попереднього ув`язнення) згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі).
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинувачених в рівних частках.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити їй покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня затримання 12 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили (термін попереднього ув`язнення) згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відраховувати з дня обрання запобіжного заходу 29 серпня 2018 року по день набрання вироком законної сили (термін попереднього ув`язнення) згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі).
Речові докази змив з кнопки дзвінка (т. 1 а.с.144-145)- зберігати при матеріалах кримінального провадження; предмет схожий на ніж (квитанція №012897 від 14 червня 2017 року) (а.с. 186-187) знищити; мобільний телефон марки Samsung з сім картою оператора «Київстар», годинник DanielKlein, дві золоті сережки, золоту обручку з двома камінцями білого кольору, браслет жовтого кольору (біжутерія) залишити у володінні ОСОБА_12 , та фіскальний чек з магазину «Сільпо» - зберігати при матеріалах кримінального провадження; музичну колонку та блок до зарядного пристрою білого кольору залишити у володінні ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 219-220); CD+R диски на яких зроблено запис судового засіданні (т. 1 а.с. 266-269)
Стягнути із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в рівних частках на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, у розмірі 989 грн. 60 коп, з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Головуючий суддя
Суддя
Суддя