Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4419/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.407 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року в частині повернення прокурору обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000076 від 08.08.2014 року щодо ОСОБА_7 ч.3 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000076 від 08 серпня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Ухвалено повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2018 року, прокурору військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_9 для продовження досудового розслідування.

Рішення суду обгрунтовано тим, що покарання узгоджене сторонами у виді тримання у дисциплінарному батальойні військовослужбовців строком на один рік не може бути виконаним, про що повідомив обвинувачений у судовому засіданні, а отже обвинувачений не зможе виконати умови угоди, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити. Оскільки угоду було укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт з додатками направити до суду першої інстанції для нового судового розгляду. Посилається на те, що зазначене рішення суду незаконне та ухвалене з порушенням кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає інтересам кримінального судочинства, а тому підлягає скасуванню. Суд не врахував, що відповідно, до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, в разі відмови судом в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які не можуть бути усунуті та перешкоджають призначити судовий розгляд. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.291 КПК України зазначено, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акту долучені передбачені законом додатки. Тобто, обвинувальний акт не містить істотних недоліків, які б слугували безумовною підставою вважати його таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Окрім цього, суд взагалі не дослідив питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, всі необхідні слідчі процесуальні дії проведені, слід прийти до висновку, що суд першої інстанції в порушення ст.ст. 314, 474 КПК України, маючи всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості чи призначення справи до судового розгляду, дійшов до помилкового висновку, щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора та просив дану апеляційну скаргу розглянути за відсутності його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження в межах її доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дійсно відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК у разі відмови судом у затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

При цьому відповідно до положення п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статей 290, 291 КПК, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до п. 18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Однак як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в затвердженні угоди, яка була направлена до суду з обвинувальним актом, не враховано, що угода про визнання винуватості в даному випадку була укладена після закінчення досудового розслідування, відтак всі необхідні слідчі процесуальні дії проведені, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено складанням обвинувального акту, тому необхідності повернення матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування немає.

При цьому питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 290 КПК України та можливості призначення судового розгляду обвинувального акту в загальному порядку у відповідності до положень п.5 ч.1 ст. 314 КПК України суд першої інстанції не взагалі вирішував.

Таким чином судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвали законне та обгрунтоване рішення щодо можливості судового розгляду обвинувального акту .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у затвердження угоди про визнання винуватості, помилково прийшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування, яке вже завершено, тому у відповідності до положень ст. ст. 409, 412, 415 КПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції в цій частині - скасуванню, а кримінальне провадження - направленню в суд першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання для вирішення питання про можливість призначення обвинувального акту до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року в частині повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.407 КК України прокурору для продовження досудового розслідування, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 407 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: