КОПІЯ: Справа № 484/2573/16-к
Провадження: № 1-кп/484/28/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не працюючої, розлученої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
за відсутності потерпілої ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року близько 22.00 години ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вживали спиртні напої. В цей час між ними на побутовому ґрунті виник конфлікт, що переріс у бійку. В ході конфлікту у ОСОБА_8 з особистих мотивів, викликаних образами та поведінкою ОСОБА_12 виник умисел на спричинення останньому умисних тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел та маючи намір на спричинення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні кухні схопила з плити металеву сковороду вагою 0,9 кг, після чого діючи умисно, цілеспрямовано, бажаючи спричинити тяжкі тілесні ушкодження, усвідомлюючи, що завдає сильного удару важким металевим предметом у життєво важливий орган людини, не передбачаючи наслідків своїх дій у вигляді смерті потерпілого, хоча повинна була і могла їх передбачити, нанесла ОСОБА_12 один цілеспрямований удар сковородою в життєво важливий орган лобну частину голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, що супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею, які є небезпечними в момент спричинення, оскільки викликали явище геморагічного шоку.
Не вживши жодних заходів до надання потерпілому своєчасної й кваліфікованої медичної допомоги, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що своїми діями спричинила ОСОБА_12 тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя, маючи реальну можливість спостерігати наслідки спричинення нею удару у життєво важливий орган у виді масивної зовнішньої кровотечі із рани на голові, залишила ОСОБА_12 у безпорадному стані за місцем їх спільного проживання, а наступного дня виявила, що останній від отриманих внаслідок її протиправних дій тілесних ушкоджень помер, після чого залишила місце вчинення злочину й продовжила вживати спиртні напої.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №168 Первомайського МРВ СМЕ, причиною смерті ОСОБА_12 став геморагічний шок, який розвився внаслідок зовнішньої кровотечі із забійної рани лобної області голови, що утворилася від дії тупого твердого предмету (1 удар) й відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення. Смерть ОСОБА_12 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями, а саме раною, що спричинила зовнішню кровотечу та, як наслідок, геморагічний шок, які утворилися від нанесення одного удару ОСОБА_8 металевою сковородою в лобну область голови ОСОБА_12 .

Обвинувачена ОСОБА_8 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала частково. Оспорювала фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, мотивуючи тим, що дійсно нанесла удар сковородою ОСОБА_12 по голові, однак зробила це тому, що він її душив і вона майже втратила свідомість. Тож, прагнучі звільнитися з рук ОСОБА_12 , вона схопила щонайближче сковорідку і не маючи ніякого злого умислу вдарила його по голові. Не думала, що від удару по голові можуть настати такі тяжкі наслідки. Не побачивши ніякої крові, вона пішла спати. Позиція захисту полягає у тому, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
ОСОБА_8 пояснила суду, що проживала разом із ОСОБА_12 протягом останніх двох років до його смерті. Вони часто сварилися, він пив, іноді бив її. Чотири рази вона уходила від нього, але він просив і вона верталася. Після вживання алкоголю змінювався, говорив з собою, ричав. 11.05.2016 року вдень вона займалася городом, ОСОБА_12 пив пиво. Увечері вони сіли вечеряти, була 1 пляшка горілки 0,5 л. ОСОБА_12 вмовляв її випити з ним. Вона погодилася, випила двічі по півстакана, всього не більше 150 грамів горілки, поїла та пішла спати. ОСОБА_12 залишився пити сам. Потім підійшов до неї, попросив піти з ним в АТБ, вона відмовила, сказала, де взяти гроші і він пішов. Вона заснула, а згодом прийшов ОСОБА_12 , розбудив її, лаявся, кричав, хотів спілкуватися, а вона йому відмовила. Вона була одягнута в труси і футболку. За футболку він стягнув її з ліжка, після чого вона одягнула кофту і сіла з ним на кухні. Він говорив, вона слухала, а потім сказала, що йде спати. Тоді він схопив її рукою за волосся і почав душити, не відпускав. Вона кричала, впала на підлогу. Тоді він почав бити її по голові, вона плакала, просила припинити. У неї по руках текла кров. Тоді ОСОБА_12 припинив її бити, пнув ногою по тулубу і відійшов. Вона вийшла в коридор, взяла воду і пішла на вулицю змивати кров. Вона вирішила піти з дому, для чого повернулася в дім по речі, думала, що ОСОБА_12 заспокоївся. Він сидів на ліжку біля плити. Коли вона намагалася взяти речі, він схопив її за шию і сказав, що вона нікуди не піде. Вона вирвалася, щоб утекти, але він схопив її за волосся. Тоді вона схопила сковорідку, стукнула його по голові і втекла на ліжко за грубою, забилася у ковдру з головою на випадок, якщо він прийде її бити, щоб не було боляче. Так вона лежала, з голови у неї текла кров, а можливо вона втратила свідомість. Потім вона встала, зайшла на кухню. ОСОБА_12 сидів у крові, вона сказала йому, щоб пішов умився, але він вже був холодний. Тоді вона пішла до ОСОБА_13 , попросила грошей. Багато пила і вже не розуміла, що і як відбувалося, поки її не забрала поліція. У скоєному розкаялася, але наполягала на тому, що завдала удару сковорідкою, щоб звільнитися від ОСОБА_12 , який її душив.

Потерпіла належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте в судові засідання не являлася, цивільного позову не заявила. Відповідно до ст. 325 КПК України неявка потерпілої в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, оскільки потерпіла не була очевидцем подій, щодо яких розглядається справа, тож в її відсутність можливо з`ясувати обставини справи.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні у справі докази, надані сторонами кримінального провадження, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, щ вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження, а позиція захисту неспроможна.
Так, свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона з обвинуваченою проживали по сусідству. Та проживала із ОСОБА_12 , який після вживання спиртних напоїв сварився на неї, скаженів, бив. Іноді у ОСОБА_8 вона бачила синці, вона часто тікала з хати в одній сорочці. Обвинувачена прийшла до неї у четвер після обіду десь 9-11 травня 2016 року, в шоковому стані, на шиї у неї були синці, куртка в крові. Вона була твереза та розповіла, що ОСОБА_12 помер, просила гроші на цигарки. Також вона розповіла, що вони з ОСОБА_12 бились, він її душив, тягав за коси, вона виривалась та вдарила його сковорідкою по голові, але не говорила, що він помер саме від цього. Пізніше ОСОБА_14 запитав, чи не бачила вона ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , бо вони сусіди і їх не видно, вона розповіла, що зі слів ОСОБА_8 . Сергій помер. Тоді ОСОБА_17 зазирнув у вікно і побачив труп, викликав поліцію та швидку. Де була ОСОБА_8 в цей час, вона не знає.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона є підприємцем та має магазин, який знаходиться неподалік від місця проживання ОСОБА_12 . Тверезим ОСОБА_12 був нормальним, але коли випивав, то ставав буйним. 11.05.2016 року він в її магазині купляв пиво.
Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що знали ОСОБА_12 та підтвердили, що іноді він випивав. Агресивним його вони не бачили. Сварок не чули. Суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не мають жодного доказового значення, оскільки не містять інформації про обставини справи.
З витягу з ЄРДР вбачається, що труп ОСОБА_12 було знайдено через три дні після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчо-оперативною групою, яка виїхала на місце за телефонним повідомленням сусідки ОСОБА_21 , яка повідомила, що її сусід вже три дні не виходить з дому /а.с.43/.
З протоколу огляду місця події від 15.05.2016 року та таблиці зображень до нього вбачається, що цього ж дня була оглянута територія домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під час огляду в будинку, на ліжку, був виявлений труп ОСОБА_12 в сидячому положенні, обличчя якого та тіло були в крові. Були вилучені спортивна куртка, яка знаходилась на собачій будці, пачка з-під цигарок, змив зі стіни, наволочка, фрагмент тканини, сковорода /а.с.44-48,49-57/.
З протоколу слідчого експерименту від 11.01.2017 року, проведеного за ухвалою суду /а.с.98-101/, та таблиці зображень до нього /а.с.102-114/ вбачається, що ОСОБА_8 показала обставини сварки з ОСОБА_12 та як саме нанесла йому удару сковородою. При цьому вона пояснила та показала, що після того, як ОСОБА_12 наніс їй удари в голову та у неї пішла кров, вона вийшла з будинку у двір, умилась та поклала на собачу будку скривавлену куртку.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №168 від 16.06.2016 року причиною смерті ОСОБА_12 є геморагічний шок, який розвинувся внаслідок зовнішньої кровотечі із забійної рани лоба на фоні алкогольного сп`яніння та дистрофічних змін печінки, які призвели до зниження згортання крові, що й обумовило тривалість та масивність кровотечі. При судово-медичній експертизі трупа виявлена забійна рана чола, яка утворилася від дії тупого твердого предмета (1 удар) та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення, оскільки визвала геморагічний шок. В крові виявлений етиловий спирт в концентрації 2,72 проміле, що відповідає стану сильного алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок кровотечі із забійної рани лоба, після нанесення даного ушкодження потерпілий міг здійснювати активні цілеспрямовані дії протягом довготривалого періоду часу (десятки хвилин, години), однак активні дії могли бути обмежені станом алкогольного сп`яніння /а.с.61-63/.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 пояснив, що в результаті такого удару сковородою по голові, як показала обвинувачена, кров з рани пішла одразу, рясно та не припинялась. Фактично це легке тілесне ушкодження, але воно потягло кровотечу. ОСОБА_12 помер від кровотечі. Якби йому надали медичну допомогу протягом двох годин, його можна було б врятувати. Удар був сильний, але не дуже, тому що кістки черепу не зламані. Після удару ОСОБА_23 міг деякий час пересуватись, але за умови, що у нього не було струсу головного мозку і він не впав у кому. Стан алкогольного сп`яніння сприяв кровотечі. З рани, яка була заподіяна ОСОБА_23 кров не бризкає, а тече рясно.
Відповідно до висновку експертизи №364 від 10.06.2016 року, у зразку крові ОСОБА_23 виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО /а.с.67-68/.
Згідно висновку експерта №387 від 27.05.2016 року кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО /а.с.75/.
Зразки крові ОСОБА_8 були отримані 29.05.2016 року, що видно з відповідного протоколу /а.с.63/.
Згідно до висновку експертизи № 370 від 14.06.2016 року об`єкти, представлені в якості речових доказів, є волоссям людини і походять з голови, при серологічному дослідженні в них виявлений антиген Н системи АВО. Вказані зразки волосся з місця події виявляють ознаки несхожості з волоссям з голови ОСОБА_12 по основним морфологічним і серологічним ознакам, що виключає походження цього волосся від ОСОБА_12 , однак висловитись про належність їх ОСОБА_8 неможливо, оскільки зразки волосся ОСОБА_8 не надані /а.с.77-79/.
Відповідно до висновків експертиз № 388 та № 389 від 14.07.2016 року, на спортивній куртці, пачці з-під цигарок, фрагменті марлі (змив зі стіни) знайдена кров людини, походження якої не виключаються від ОСОБА_23 та ОСОБА_8 ; на наволочці, фрагменті тканини знайдена кров людини, походження якої не виключаються від ОСОБА_23 та ОСОБА_8 /а.с.58-60,64-65/.
З висновку експерта №141/ц від 23.06.2016 року вбачається, що на сковороді, вилученій під час огляду місця події, кров не виявлена /а.с.81-82/.
З пояснень ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_23 наніс їй удари по голові, від чого у неї пішла кров. При цьому вона була одягнута у спортивну куртку. Вона стверджувала, що на куртці її кров. Коли вона вийшла з будинку умитись, вказану куртку вона залишила на собачій будці. Повернувшись, вона нанесла удар ОСОБА_23 , куртки на ній не було. Після нанесення удару вона одразу забігла до іншої кімнати та з неї не виходила.
Однак, вказані показання обвинуваченої спростовуються висновком експерта №12/ц від 15.02.2017 року, згідно якого плями крові людини на спортивній куртці належать особі чоловічої генетичної статі /а.с.96-97/.
Також обвинувачена стверджувала, що завдала потерпілому удару сковородою, тому що він її душив обома руками за шию і вона вже не могла дихати, однак згідно висновку судово-медичної експертизи № 319 від 18.05.2016 року /а.с.86/ у ОСОБА_8 виявлено забиті рани волосяної частини голови. Ніяких тілесних ушкоджень на шиї експерт не виявив.
ОСОБА_8 стверджувала, що експерт не оглянув її шию, тому що вона сама не знала, що у неї на шиї є синці, вона не бачила себе у дзеркало і не сказала експерту, що потрібно оглянути шию. Суд вважає, що такі пояснення не заслуговують на увагу, оскільки ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду ОСОБА_8 не оспорювала вказаний висновок, а у суду відсутні підстави вважати, що експерт діяв несумлінно чи непрофесійно. Про допит експерта в суді сторона захисту не клопотала.
Також спростовані доводи обвинуваченої та її захисника про те, що удар сковородою ОСОБА_8 нанесла, захищаючись від його протиправних дій, що загрожували її життю, і яких вона не могла іншим чином уникнути.
Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав і інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26.04.2002 року, для того, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Дійсно, згідно висновку судово-медичної експертизи №319 від 18.05.2016 року у ОСОБА_8 виявлені забійні рани волосяної частини голови, які могли з`явитись 12.05.2016 року за обставин, на які посилається обвинувачена, від дії тупого(их) твердого(их) предметів (не менше двох ударів кулака, взутої ноги) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження під час падіння з висоти власного росту з`явитись не могли /а.с.86/.
Таким чином, суттєвих тілесних ушкоджень обвинуваченій спричинено не було. Також відсутні тілесні ушкодження, які б свідчили про те, що потерпілий її душив.
Крім того, обвинувачена не заперечувала того, що могла взагалі уникнути конфлікту з ОСОБА_12 , покинувши будинок. Вона також стверджувала, що виходила з будинку, але згодом повернулася, хоча знала запальний характер співмешканця, мала реальну можливість звернутися за допомогою, викликати поліцію тощо.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_12 не створювали реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_8 , якої б вона не могла уникнути іншим чином, а тому не можна вважати, що вона, наносячи удар по голові ОСОБА_12 , перебувала в стані необхідної оборони.
Подальші дії обвинуваченої, яка після нанесення удару важкою сковородою, усвідомлюючи, що спричинила потерпілому тілесне ушкодження голови, залишила його без допомоги, не викликала швидку, не звернулася до сусідів (хоча як пояснив судово-медичний експерт ОСОБА_22 , кров з рани почала текти одразу, повільно, але у великій кількості), свідчать про те, що ОСОБА_8 не мала наміру надати йому медичну допомогу та не турбувалась про його стан, хоча могла і повинна була усвідомлювати наслідки своїх дій.
Умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином із матеріальним складом та змішаною формою вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно-небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю стосовно настання смерті потерпілого. При цьому винний усвідомлює можливість настання такого наслідку.
Цілеспрямовані дії обвинуваченої, характер і спосіб завдання тілесного ушкодження, у життєво-важливий органи голову, раптовість удару, а також використане нею знаряддя злочину тяжку металеву сковороду, навпаки вказують на те, що вона розуміла можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, тобто її умисел був спрямований на заподіяння певної шкоди здоров`ю потерпілого. При цьому, маючи можливість виправити ситуацію і врятувати потерпілого, вона нею не скористалася.
При цьому даних на підтвердження реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_8 з боку ОСОБА_12 судом не встановлено.
Отже, за встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винної, яка за колишнім місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями; за теперішнім місцем проживання характеризується позитивно; офіційно не працює, на обліку лікарів не перебуває, вперше вчинила злочин, у вчиненому розкаялася.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину вперше.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки сама ОСОБА_8 такого не заперечувала.
Характеристика особи обвинуваченої, обставини скоєного нею злочину переконують суд в тому, що її виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Покарання їй слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, у виді позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення.
Речові докази у справі спортивну куртку, металеву сковороду, 4 сліди папілярних узорів, наволочку зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, фрагмент бавовняної тканини, пару шкарпеток, пачку з-під цигарок, два змиви з підлоги та стіни, зразки волосся ОСОБА_23 , зразки крові ОСОБА_8 не підставі ст. 100 КПК України слід знищити /а.с.69/.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.
ОСОБА_8 засуджується до реального відбуття покарання, але суд вважає недоцільним обирати їй запобіжний захід до набрання вироком законної сили, оскільки досі вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки, навіть усвідомлюючи суворість покарання, яке їй може бути призначене.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченій у строк відбуття покарання строк тримання її під вартою в наданому кримінальному провадженні з моменту затримання 16.05.2016 року /а.с.115-119/ до 19.06.2016 року /а.с.159,191,192/, а також з 24.03.2017 року /а.с.159, 161-165/ до 06.10.2017 року /а.с.159/ із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у справі спортивну куртку, металеву сковороду, 4 сліди папілярних узорів, наволочку зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, фрагмент бавовняної тканини, пару шкарпеток, пачку з-під цигарок, два змиви з підлоги та стіни, зразки волосся ОСОБА_23 , зразки крові ОСОБА_8 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 82 /а.с.71/ - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: