Справа № 204/408/19
Провадження № 1-в/204/149/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сакського міськрайонного суду АР Крим від 14.02.2013 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 12 від 11.01.2018 року, зазначено, що у хворого з психотичним епізодом, що виник вперше, внаслідок впровадженої медикаментозної терапії, індивідуальної психокорекції та комплексу соціально-реабілітаційних заходів, продуктивна симптоматика слухові псевдогалюцинації, що були фактором скоєння суспіль-небезпечного діяння редукувалися з серпня 2017 року і не поновлювалися. Маячна симптоматика у вигляді маячних ідей побутових відносин, переоцінки власних можливостей з липня 2014 року втратила актуальність для хворого. Маячні ідеї чаклунства, впливу на адресу бабусі, ідеї власних особливих здібностей з червня 2016 року дезактуалізувалися, втратили свою значущість та стали відноситися пацієнтом до подій минулого часу. У клінічній картині захворювання сформувався помірно-виражений дефект особистості. З червня 2018 року поведінка пацієнта стала упорядкована, настрій індиферентний, емоції рівні, згладжені; відсутні агресивні, аутоагресивні тенденції, конфліктність. Визначаються формальні розлади мислення з непослідовністю, різноплановістю. Сформовано усвідомлення пацієнтом свого захворювання, його зв`язку зі скоєним деліктом, напрацювалися стійкі настанови на необхідність у майбутньому перебувати під наглядом лікаря-психіатра й постійно приймати протирецидивне лікування. Наявна формальна критика тяжкості правопорушення. За своїм психічним станом хворий на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить.

Особа, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_7 , якого підтримав захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні просили заяву задовольнити та перевести ОСОБА_7 до медичного закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 просив заяву задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення розглядуваної заяви та зазначила, що датою проведення висновку комісії лікарів-психіатрів № 12, який доданий до розглядуваної заяви, є 11 січня 2018 року, що є порушенням вимог Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно якого, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців. Таким чином, зазначений висновок не є актуальним на дату проведення судового засідання. Окрім цього прокурор зазначила, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року, заява представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 залишена без задоволення, а в теперішній час оскаржується в суді апеляційної інстанції, що унеможливлює в даний час розгляд даної заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Однак, суду наданий висновок лікарів-психіатрів від 11 січня 2018 року, при цьому, останнім за часом є висновок № 1214 від 20 листопада 2018 року. Вказана обставина унеможливлює суд прийняти об`єктивне рішення по розглядуваній заяві.
Окрім цього, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року, заява представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 залишена без задоволення. В ухвалі суду було зазначено, що сам висновок не дає відповіді на питання коли відбулися позитивні зміни в стані здоров`я ОСОБА_7 та чи є вони достатніми для зміни застосування примусових заходів медичного характеру. Більш того, в судовому засідання лікар ОСОБА_8 не змогла пояснити, коли зникли чинники суспільної небезпеки у хворого. Вказана ухвала суду 14 січня 2019 року була оскаржена та направлена до Дніпровського апеляційного суду.
Суд погоджується з доводами комісії лікарів-психіартів щодо відсутності чітко визначених вимог щодо тривалості стабільного стану при застосуванні примусових заходів медичного характеру в умовах суворого нагляду, проте, враховуючи, що лише з червня 2018 року поведінка пацієнта стала упорядкована, суд вважає, що таке покращення не є тривалим, та таким, що могло б свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, а як наслідок неможливо встановити, чи зникли чинники суспільної небезпеки у хворого.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1