справа № 208/2988/19
№ провадження 1-кс/208/1345/19
УХВАЛА
Іменем України

07 травня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001305 від 15.08.2018 року за ч. 1 ст. 146 КК України, -
встановив:
07.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зі скаргою на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001305 від 15.08.2018 року за ч. 1 ст. 146 КК України, прохав вказану постанову скасувати як таку, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою, встановив, що оригінал скарги та долучена до неї копія не містять підпису особи, яка її подала ОСОБА_2
Ч. 2 ст. 304 КПК України не передбачено підстави повернення скарги у зв`язку з відсутністю підпису скаржника.
Ч. 5, 6 ст. 9 КПК України вказано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
П. 15, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачені такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та диспозитивність.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону, загальні засади кримінального провадження, враховуючи те, що неможливо пересвідчитись, чи дійсно мало місце волевиявлення особи щодо подання скарги, чи дійсно вона подана саме особою, зазначеній у скарзі, те, що за змістом принципів змагальності та диспозитивності, згідно з якими сторона в процесі вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, зокрема щодо того, подавати скаргу чи ні та самостійно обстоювати перед судом її доводи, прийнятність її форми та законність змісту, того факту, що інші процесуальні закони, що регулюють як публічні, так і приватні процесуальні правовідносини містять обов`язкову вимогу щодо підпису особи, яка подає документ по суті справи, слідчий суддя вважає за необхідне повернути матеріали скарги скаржнику, роз`яснивши йому положення ч. 7 ст. 304 КПК України - повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, повернення слідчим суддею скарги з підстави відсутності підпису скаржника не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Керуючись ст. 7, 9, 22, 26, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001305 від 15.08.2018 року за ч. 1 ст. 146 КК України - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.
Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1