Дата документу 10.12.2018
Справа № 334/4688/18
Провадження № 1-кп/334/655/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження №0000491 від 24.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст. 185, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, ОСОБА_9 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст. 185, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, ОСОБА_9 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України.

Для забезпечення кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23.12.2018 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, оскільки судовий розгляд у справі тільки розпочинається, існують та не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, уникнути яких буде не можливо у разі перебування обвинувачених на волі, тому відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Потерпілі підтримали клопотання прокурора та просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим.
ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора та подали клопотання в якому просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 заперечували поти клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора та підтримали клопотання захисників змінити на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно ч.1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу..
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, які пов`язані із застосуванням насильства, а тому являють собою значну суспільну небезпеку та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Колегія суддів враховує, що розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який обвинувачується у скоєні особливо тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини проти власності, отже він є особою схильною до вчинення нових злочинів, тобто має реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює та не має джерела постійного доходу, що дає підстави для висновку, що він існував за рахунок майна здобутого злочинним шляхом, тому на даний час не зменшилися ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків по кримінальному провадженню, знищити або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, скоїти інші кримінальні правопорушення.
Крім того, колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст.183 КПК України.
Також колегія суддів враховує, що розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєні ряду особливо тяжких злочинів, отже він є особою схильною до вчинення злочинів, тобто має реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює та не має джерела постійного доходу, що дає підстави для висновку, що він існував за рахунок майна здобутого злочинним шляхом, тому на даний час не зменшилися ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків по кримінальному провадженню, скоїти інші кримінальні правопорушення.
Крім того, колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст.183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 315 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 08 лютого 2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити.
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 08 лютого 2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 відмовити.
Повний текст ухвали буде оголошений 13 грудня 2018 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судья: ОСОБА_1

Інші судді, які входять до складу колегії:

ОСОБА_2

ОСОБА_3