УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0011202 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у власності ТОВ ВКФ «Адекс» (), юридична адреса 79007, Львівська область,м. Львів, вул. Котлярська, 10, в. 11, а саме: на 3 напіввагони.

Клопотання обґрунтоване тим, що 19.10.2018 до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали по заяві директора ТОВ "Авантаж інспект", щодо підроблення та використання документів для реєстрації підприємтва як власників вагонів з боку посадових осіб ТзОВ ВКФ "АДЕКС".

Далі, як зазначає слідчий у клопотанні, накладення арешту забезпечить збереження речових доказів до встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Представники власника майна заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки ТОВ ВКФ «Адекс» являється законним власником вищезазначеного майна, яке було ним придбано у ТОВ «Транс-Альянс Україна».

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В ході судового засідання слідчим суддею встановлено, що 03.04.2018 року між ТОВ ВКФ «Адекс» та ТОВ «Транс-Альянс Україна», укладено договір купівлі-продажу № 01-03/04, згідно з п. 1.1 якого покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а продавець зобов`язується продати і передати покупцеві залізничні вантажні вагони, що експлуатувалися раніше. На підставі зазначеного договору ТОВ ВКФ «Адекс» повністю оплатило вартість вагонів на загальну суму 6 707 412,80 грн. (шість мільйонів сімсот сім тисяч чотириста дванадцять гривень 80 коп.). В подальшому, 20.07.2018 року між ТОВ ВКФ «Адекс» та ТОВ «ТрансАльянс Україна» було складено акт звірки взаємних розрахунків, після чого було передано покупцю вагони на які слідчий просить накласти арешт.

Враховуючи викладене, слідчим в судовому засіданні не доведено, що напіввагон моделі 12-132, № 52176807, рік випуску 1994; напіввагон моделі 12-132, № 52302460, рік випуску 1993; напіввагон моделі 12-132, № 52225984, рік випуску 1994,є доказом злочину в рамках якого проводиться досудове розслідування, а саме ч. 4 ст. 190 КК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, правових підстав для задоволення даного клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0011202 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1