У Х В А Л А
26 березня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої слідчої судді - ОСОБА_1 з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Фастівського ВП ,-
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Скаржник посилається на п.1 ч.1 статті 303 КПК України, якою визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити про наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
В усіх інших випадках, звернення зі скаргою можливе за наявності відповідних рішень слідчого або прокурора, визначених у пунктах 2 - 8 ч. 1 ст. 303 КПК, викладених у відповідних процесуальних документах.
Скаржником до матеріалів скарги не було долучено доказів наявності чи відсутності будь-яких рішень слідчого у зв`язку з поданим потерпілим клопотання від 16.10.2018 та відсутні відомості та посилання на ухвалу слідчого судді від 5.12.2018 в рамках зазначеного кримінального провадження.
У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає можливості розглянути подану скаргу по суті і дійшов висновку про наявність підстав про відмову у відкритті провадження за скаргою з урахуванням наступного.
Отже, бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
Як вбачається з Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» результати аналізу судової практики свідчать, що у зв`язку з хибним розумінням скаржниками саме цього виду бездіяльності слідчі судді приймають багато ухвал про відмову у відкритті провадження відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК з тих підстав, що скарга подається на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка не підлягає оскарженню. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише не вчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Проте, скаржником в поданій скарзі, порушуються питання щодо некомпетентності слідчого, який замість проведення слідчих дій, направлених на встановлення особи підозрюваного, звернувся за місцем працевлаштування потерпілого з метою отримання його характеристики. Вирішення зазначених скарг, згідно ст.3 КПК України, не належить до повноважень слідчого судді.
Крім цього, невиконання слідчим, ухвали слідчого судді, в межах конкретного кримінального провадження, може бути предметом окремого розгляду.
При цьому, суд звертає увагу на норми ч. 4,5 ст.40 КПК України, де зазначено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, в даному випадку, скарга подана на бездіяльність слідчого, яка в розумінні п.1 ч.1 ст.303 КПК України не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Керуючись ст.303-304 КПК України,
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Фастівського ВП.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1