Дата документу 14.01.2019 Справа № 310/8275/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/58/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/8275/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 18 годину 22 хвилини 15 лютого 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 28 815 грн.,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.12.2018.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не погоджується з наявністю обґрунтованої підозри, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, так як велосипед йому віддав ОСОБА_10 за грошовий борг, не повідомивши про те, що велосипед був викрадений.

Крім того вважає, що відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки під час знаходження на волі він не вчиняв будь-яких корисливих злочинів, має постійний дохід у вигляді пенсії по інвалідності та міцні соціальні зв`язки, так як перебуває у соціальній програмі «ЗПТ», куди регулярно з`являється.

Також просить врахувати, що він хворіє на туберкульоз, проходить лікування у тубдиспансері, наразі його стан здоров`я погіршується, проте, він не отримує належного догляду та лікування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу підозрюваного, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 28.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002887 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від явки до СВ Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області, повідомлення про підозру від 29.10.2018 було вручено 06.11.2018 в інший спосіб, а саме його батьку ОСОБА_11 .

12 листопада 2018 року ОСОБА_8 було оголошено у розшук, а 18 грудня 2018 року о 18 годині 22 хвилини його було затримано відповідно до вимог ст. 191 КПК України.

28 листопада 2018 року старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, та з покладенням обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , вислухані думки слідчого, прокурора, захисника, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як убачається з матеріалів провадження, обставини вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності, в якому підозрюється ОСОБА_8 , та покарання, що загрожує останньому, у разі доведення його вини, у сукупності з даними про особу ОСОБА_8 , який, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, протягом короткого строку після відбування покарання, знову вчинив умисний корисливий злочин, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, заробляє собі на життя реалізацією майна, отриманого із вчинення корисливих злочинів, неодноразово не з`являвся за викликами органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Отже, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками, та вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, обґрунтовано визначив заставу в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 28 815 грн., з чим також погоджується і колегія суддів.

Посилання ОСОБА_8 , як це вбачається з його апеляційної скарги, на відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення слідчим суддею тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.

Що стосується доводів апелянта стосовно його незадовільного стану здоров`я, то, як вважає колегія суддів, хоча вони й заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 .

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 18 годину 22 хвилини 15 лютого 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 28 815 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: