Справа № 302/129/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя - ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в районному суді смт.Міжгір`ї Закарпатської області кримінальне провадження № ЄРДР 0000531 від 19.10.2018 р. за обвинувальним актом від 25.01.2019 р., стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, Міжгірського району, с. Присліп та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, непрацюючий, пенсіонер, із повною загальною середньою освітою - 10 класів, раніше не судимий, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ст. 356 КК України,-

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Закарпатської області, Міжгірського району с. Присліп та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючий, із повною загальною середньою освітою - 11 кл., раніше не судимий, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ст. 356 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
18.10.2018 р. біля 11 год. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою, з метою проникнення до чужого господарства без відповідного дозволу власника ОСОБА_7 , 1968 р.н., і її матері ОСОБА_8 , 1939 р.н., які проживають у АДРЕСА_3 , порушуючи право недоторканості житла та іншого володіння особи, гарантоване ст. 30 Конституції України, проникли на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_8 і погрожував їй та її рідним заподіянням тілесних ушкоджень, а надалі самовільно відкрив ворота для безперешкодного проїзду транспортного засобу, заїхали вантажним автомобілем марки "FAW 1031 " на територію дворогосподарства, де ОСОБА_4 і ОСОБА_5 завантажили на вказаний автомобіль дрова з породи береза вартістю 1602 грн., які помилково вважали завезеними ОСОБА_8 в результаті самовільної рубки дерев породи береза із земельної ділянки, якою користувався ОСОБА_4 , які доставили вантажним автомобілем за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 . Цими самоуправними діями ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заподіяли ОСОБА_9 значну шкоду, позбавивши опалення житла на певний період в опалювальний сезон.

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини визнав повністю, а також повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за статтями 356, 162 ч.2 КК України, підтвердивши встановлені обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини визнав повністю, а також повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 356, 162 ч.1 КК України, підтвердивши встановлені обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про самовільне відшкодування 9753 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, 100000 грн. моральної шкоди і 4800 грн. витрат на правову допомогу обвинувачені визнали частково, а саме у межах вартості дров у сумі 1602 грн..

Згідно ч.3 ст. 349 КПК України за згодою сторін кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив дослідити відомості, що характеризують особи обвинувачених та дослідити докази, надані потерпілою ОСОБА_8 щодо підтвердження цивільно-правових вимог.

Потерпілі подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі з підтримкою цивільного позову ОСОБА_8 на загальну суму 124500 грн. та призначенням покарання обвинуваченим у межах кримінального закону.

Згідно з ст. 325 КПК України суд вирішив кримінальне провадження судового розгляду справи провести без потерпілих з урахуванням їх заяв та згоди сторін кримінального провадження.

Оцінивши встановлені обставини, позиції обвинувачених, суд дійшов висновку, що вони є винуватими у вчиненні злочинів, які мали місце, за кваліфікуючими ознаками, передбаченими такими статтями КК України.

ОСОБА_4 - незаконне проникнення до іншого володіння особи, поєднана з застосуванням насильства та погрозою його застосування (ч.2 ст.162);

- самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника (ст. 356).

ОСОБА_5 - незаконне проникнення до іншого володіння особи (ст. 162 ч.1);

- самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника (ст. 356).

За вчинені злочини обидвоє обвинувачених підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до кожного обвинуваченого, виходячи з альтернативної санкції статтей 356, 162 ч.1, 162 ч.2 КК України, суд зважає на таке.

Вчинені злочини за ст.ст. 356 і 162 ч.1 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а за ст. 162 ч.2 КК України, - до злочину середньої тяжкості, згідно з ст. 12 КК України, однак характеризуються умисною формою вини. Злочинами потерпілим особам завдано шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, в обвинувальному акті не зазначено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини.

Суд бере до уваги особи обвинувачених, які раніше не вчиняли злочинів (є не судимими), не вчиняли правопорушення, характеризуються з місця проживання позитивно. Суд також бере до уваги, що обидвоє обвинувачених не мають постійного місця праці, ОСОБА_4 - є пенсіонером, ОСОБА_5 утримує двоє малолітніх дітей.

Відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивність осіб обвинувачених до вчинення ними злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, переконують суд у тому, що їх недоцільно карати покаранням пов`язаним з реальною ізоляцією від суспільства, тобто арештом, обмеження волі чи позбавленням волі. Суд також не застосовує виправні роботи до обвинувачених, бо вони не мають постійного місця праці.

Отже, за вчинений злочин, передбачений ст. 356 КК України, обидвоє обвинувачених заслуговують покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, тобто 50 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За вчинений злочин, передбачений ст. 162 ч.2 КК України, ОСОБА_4 заслуговує покарання у виді позбавлення волі на два роки із застосуванням ст.75 і 76 КК України з іспитовим строком протягом одного року.

За вчинений злочин, передбачений ст. 162 ч.1 КК України, ОСОБА_5 заслуговує покарання у виді штрафу в сумі 60 чинних до застосування прожиткових мінімумів доходів громадян.

Суд визначає остаточне покарання для кожного обвинуваченого за сукупністю вчинених злочинів згідно з вимогами ст. 70, 72 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Обвинувачені з приводу цивільного позову пояснили, що під час досудового розслідування і до суду намагалися відшкодувати ОСОБА_8 суму 5000 грн., однак вона відмовилась під впливом внука. Обвинувачені, вважають, що позивачка не підтвердила жодним доказом вартість дров у сумі 5000 грн., причинно-наслідковий зв`язок між витратами на придбання ліків у сумі 4753 грн.46 коп. і вчиненим злочином. Обвинувачені заявили, що витрати на правничу допомогу є завищеними, бо адвокат потерпілої не брав участь у судових засіданнях, а заявлена моральна шкода в сумі 100 тис. грн. є надуманою і не підтвердженою.

Суд вважає, що злочинами цій потерпілій завдано матеріальної шкоди, яка полягає у вартості дров, яких вона була реально позбавлена неправомірними діями обвинувачених. Натомість вартість цих дров суд установлює за сумою, встановленою стороною обвинувачення, а саме 1602 грн., бо потерпіла не подала жодного доказу про те, що ці дрова вартують 5000 грн.

Суд відхиляє вимоги потерпілої про відшкодування їй вартості лікування в сумі 4753 грн. 46 коп. з огляду на таке. Потерпілою не подано жодного доказу про те, що її захворювання (хронічна ішемія могу ІІІ ст., судинна деменція, постгерпетична нейропатія, остеохондроз, ревматоїдний артрит, гіпертонічна хвороба, атеросклеротичний кардіосклероз) знаходяться в причинному зв`язку з діями обвинувачених. Окрім цього, лікарем у виписці з медичної картки ОСОБА_8 зазначено, що травм у хворої на момент її лікування в Міжгірській райлікарні не виявлено і об`єктивних даних про це не спостерігалось. З медичного висновку видно, що вище зазначені захворювання ОСОБА_8 є хронічними, турбують хвору особу близько 20 років. ОСОБА_8 суму 4753 грн. підтвердила квитанціями з аптек про придбання ліків, однак рецептів і письмових призначень на ці ліки не надала. Це лікування не підпадає під ознаки завдання шкоди здоров`ю кримінальним правопорушенням.

Суд, вважає, що ОСОБА_8 завдано моральної шкоди злочинними діями обвинувачених, яка проявилась у психічних переживаннях, нервових стресах, дискомфортній ситауції та хвилюваннях через позбавлення опалення житла. Тому суд вважає, що ця шкода підлягає відшкодуванню. Натомість розмір цієї шкоди суд установлює в межах розміру матеріальної шкоди завданої злочинами, з урахуванням обставин справи, похилого віку потерпілої (досягла 79 років).

Задовольняючи частково матеріальне і моральне відшкодування суд застосовує ст.ст. 1166, 1167 ЦК України.

Суд вважає, що заявлені потерпілою - позивачем ОСОБА_8 витрати на правничу допомогу в сумі 4800 грн. адвоката ОСОБА_10 підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Ст.ст. 137, 141 ЦПК України, передбачено, що розподіл судових витрат у виді витрат на правничу допомогу покладається на сторони у разі часткового задоволення позовних вимог, тобто пропорційно. Суд, констатує, що зміст позову, складність справи та виконані адвокатом роботи (складено позовну заяву), час, необхідний для складання такого позову, часткове підтвердження цивільно правових вимог, дають підстави задовольнити ці витрати у межах суми 1600 грн., тобто 1/3 заявлених до стягнення витрат.

Речових доказів, судових витрат у справі не має. Запобіжні заходи не обиралися, клопотання про це під час судового розгляду не заявлено.

Керуючись статтями 373 , 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях і призначити покарання:

- за ст. 356 КК України - штраф у розмірі 50 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ст. 162 ч.2 КК України - два роки позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування при значеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення. Згідно з ст. 76 КК України під час іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно з ст.ст. 70,72 КК України покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і штраф виконувати окремо.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання:

- за ст. 356 КК України - штраф у розмірі 50 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ст. 162 ч.1 КК України - штраф у розмірі 60 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн..

Згідно з ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням у виді штрафу остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 60 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : 1602 грн. матеріальної шкоди, 1600 грн. - моральної шкоди; 1600 грн. - витрат на правничу допомогу, всього стягнути солідарно 4802 грн. (чотири тисячі вісімсот дві) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст.349 ч. 3 КПК України , - не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1