пр. № 1-кс/759/227/19
ун. № 759/481/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 21.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 відкритих в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 300001) ; на розрахунковому рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в АТ «А-Банк» (МФО 307770) ; на розрахунковому рахунку № НОМЕР_7 , відкритому в ПАТ «Універсал Банк» («Monobank») (МФО 322001) 0; на розрахунковому рахунку № НОМЕР_8 , відкритому у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 300335) ; на розрахунковому рахунку № НОМЕР_9 , відкритому в ПАТ «Дельта Банк» (МФО 3000001) ; на розрахунковому рахунку № НОМЕР_10 , відкритому у АТ «Сбербанк» (МФО 320627) ; заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на цих рахунках, зупинити видаткові операції з грошовими коштами, які знаходяться на цих рахунках, зобов`язати службових осіб банків надати прокурору Київському місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та старшому слідчому Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 довідку про залишок коштів на цих рахунках при накладенні арешту та в подальшому надавати дану інформацію про залишок коштів на даних рахунках за запитом прокурора та слідчого.
Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 від 21.08.2018 р. за фактом втягнення осіб в зайняття проституцією, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в період часу з 24.10.2018 по 15.11.2018 знаходячись у невстановленому місці, з корисливих мотивів, забезпечив зайняття проституцією декількома особами жіночої статі, які за грошову винагороду надали ОСОБА_6 послуги сексуального характеру.
Так, ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань, бажаючи отримувати доходи від протиправної діяльності за допомогою тематичних груп у додатках для смартфонів та персональних комп`ютерів VOiP-телефонії «What`s App» та «Telegram», що дозволяє обмінюватись повідомленнями, до яких додав повій, та в яких вирішив відсилати повідомлення з пропозицією про надання інтимних послуг клієнтам за грошову винагороду, в яких вказано побажання клієнта та суму грошової винагороди за інтимні послуги сексуального характеру. У подальшому ОСОБА_5 став у додатках відшуковувати клієнтів з метою подальшого забезпечення їх послугами повій.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на забезпечення зайняття проституцією третіх осіб, ОСОБА_5 в період часу з 24.10.2018 по 14.11.2018 забезпечив декільком особам жіночої статі умови для надання сексуальних послуг ОСОБА_6 за грошову винагороду, за що отримав відповідне незаконне збагачення шляхом перерахування на вказані банківські картки чи особисто в руки.
Необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_5 у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках зумовлюється тим, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні внаслідок того, що існує реальна загроза його приховування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження. Враховуючи, що майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тобто є таким, що є набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на банківські рахунки ОСОБА_5 .
Слідчий в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі. ОСОБА_5 у судове засіданя також не з"явився, хоча суд повідомляв такого про розгляд вказаного клопотання.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
У порушення цих вимог, у клопотанні відсутні докази, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. У даному випадку відсутні будь-які відомості, докази того, що заявлені до арешту розрахункові рахунки в банках відкриті на ім`я ОСОБА_5 , якого згідно матеріалів не було повідомлено належним чином про підозру.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законодавством підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст. 36, 98, 131, 132, 170, 171, 173, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1