Справа № 735/1051/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/138/19
Категорія - ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, в режимі відеоконференції з Новгород-Сіверським СІЗО кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000196 від 02 липня 2018 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2018 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, має незняті та непогашені судимості за вироками Коропського районного суду Чернігівської області:

1) 22.01.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

2) 10.05.2016 року за ст. 198 КК України до 1 місяця 10 днів арешту;

3) 28.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 572 гривні процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 01 липня 2018 року, близько 06 години ранку, ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому домоволодінні свого батька ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно від оточуючих, викрав 3 металеві прути, довжиною 3 метри кожний, які слугували опорами для огорожі сусідньої присадибної ділянки, що належить ОСОБА_10 , яка розташована по АДРЕСА_2 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 299 грн 97 коп.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що звільняючи ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, суд не в повній мірі врахував особу винного, який працездатного віку, проте не працює, не має офіційного джерела прибутку, раніше неодноразово засуджувався, в тому числі і за злочини проти власності, вчинив злочин щодо особи похилого віку.

Зваживши на стан здоров`я обвинуваченого, суд не звернув уваги на відсутність у матеріалах справи будь-яких документів про наявність захворювання або ж інвалідності.

Поведінка обвинуваченого, його негативна характеристика свідчать про те, що обране йому покарання є явно несправедливим через його м`якість.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про посилення покарання, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вказуючи на непомірну суворість покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 , вчиненому повторно, відповідають фактичним обставинам справи, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині не перевіряється. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 викрав опори огорожі сусідки свого батька, яку добре знає і яка є особою похилого віку. Завдана шкода відшкодована лише на 100 гривень, повернутий один із викрадених металевих прутів.

На час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому не обирався запобіжний захід, проте він не скористався нагодою і не відновив пошкодженої огорожі.

Відсутність скарг на ОСОБА_6 з боку сусідів не є доказом його позитивних якостей. Навпаки, він як особа працездатного віку суспільно-корисною працею не займається, раніше шість разів вчиняв злочини, в тому числі і проти власності, поряд із зізнанням та каяттям продовжує злочинну діяльність, що свідчить про неможливість його виправлення та перевиховання при застосуванні звільнення від відбуття покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав провину, часткового відшкодував завдану матеріальну шкоду, проте сьомий раз притягується до кримінальної відповідальності, крадіжку вчинив у особи похилого віку, яку добре знав, ніде не працює, має негативні соціальні схильності, а тому заслуговує на реальне покарання у виді арешту.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Прохання прокурора про призначення покарання у виді двох років позбавлення волі, не може бути задоволене з огляду на розмір викраденого- 299 грн 97 коп., заяву потерпілої, яка в обранні виду та розміру покарання покладалась на розсуд суду, а також дотримання принципу справедливої рівноваги. Покарання не повинне нести індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді арешту строком на шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14