КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1254/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із зобов`язанням службових осіб та/або працівників банківської установи негайно після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали, із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Зокрема, апелянт стверджує, що матеріали клопотання про арешт майна не місять доказів незаконності набуття ТОВ «ВМС ТЕХНО» грошових коштів за Договором № 18/11/13-1 від 13 листопада 2018 року про закупівлю ПАК НОЕН з ДП «Інфоресурс». Крім того, автор апеляції звертає увагу, що в клопотанні прокурор просив накласти арешт на банківські рахунки, як на майно, яке відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, а слідчий суддя вийшов за межі клопотання і наклав арешт на грошові кошти на зазначених банківських рахунках.
Також апелянт вказує, що оскаржуваною ухвалою заблоковано господарську діяльність ТОВ «БМС ТЕХНО», оскільки накладено арешт на всі грошові кошти підприємства, а не тільки на ті, що сплачені за згаданим у ньому контрактом з ДП «Інфоресурс».
Далі в апеляційній скарзі представник зазначає, що за програмою «Здійснення методичного та матеріально-технічного забезпечення діяльності навчальних закладів» напрями бюджетних видатків на створення, придбання і апробацію електронних підручників, з одного боку, та створення і функціонування Національної освітньої електронної платформи (далі НОЕП), з іншого боку, це різні, окремі напрями, що прямо визначено постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 11 квітня 2018 року, зокрема: п. 3 ст. 3 електроні підручники, а п. п. 8 ст. 3 це НОЕП. При цьому апелянт зауважує, що в цій же постанові в п. п. 4 та 8 визначається окреме спрямування коштів на електронні підручники і окреме спрямування коштів на НОЕП. Крім того, автор апеляції вказує, що ТОВ «БМС Техно» також брало активну участь й у згаданих прокурором консультативних нарадах щодо електронних підручників, обговорення яких, насправді, тривало до самого кінця 2018 року. Разом з тим, апелянт зазначає, що останні повідомлення у зв`язку з цим від потенційного замовника електронних підручників (Інституту модернізації змісту освіти МОН) компанія отримала 03 вересня 2018 року та 23 листопада 2018 року, відповідно. Також представник звертає увагу, що, згідно з наказом МОН України № 957 від 31 серпня 2018 року, всеукраїнський експеримент «Електронний підручник для загальної середньої освіти» починається із серпня 2018 року і закінчується у серпні 2021 року. Цей наказ, який, зокрема, відображає зміст згаданих попередніх консультативних нарад, містить опис і календарний план усіх програмних етапів експерименту, зокрема, апробацію е-підручників заплановано на 2019 рік і також цілком наочно демонструє, що НОЕП та електронні підручники нетотожні між собою напрями програмної роботи і не можуть розглядатися, як альтернативні.
Стосовно проведення закупівлі, то апелянт запевняє, що закупівля була оголошена та проведена відповідно до вимог Закону «Про публічні закупівлі», а оголошення https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-09-05-001518-b було розміщено на авторизованому майданчику і всі бажаючі могли взяти участь, задати запитання, оскаржити закупівлю чи подати пропозиції.
Що ж стосується ствердження органу досудового розслідування, що ТОВ «БМС Техно» не є виробником програмного забезпечення, то представник звертає увагу, що оголошеним предметом закупівлі є не послуги з розробки програмного забезпечення, а товар готовий програмно-апаратний комплекс НОЕП, що класифікується як «Системи баз даних», код ДК 021:2015 - 48610000-7, а тому, як зазначає апелянт, компанія тут виступила як регулярний постачальник інтегрованого рішення, що об`єднує в собі компоненти обладнання і готового програмного забезпечення різних категорій, отримані з різних джерел. При цьому автор апеляції стверджує, що товариство, як постачальник-інтегратор, є законним набувачем відповідного обсягу прав на постачання усіх складових виробленого нею програмно-апаратного комплексу, як товару у складі такого комплексу.

Також представник вказує, що зауваження стосовно вимог наявності «специфічних сертифікатів» ISO 9001:2015 та ISO 14001:2015, про які вказують органи досудового розслідування, були предметом запитів до замовника під час проведення процедури закупівлі й отримали належне роз`яснення, із посиланням на чинне законодавство, опубліковане в системі «Прозорро», і ці вимоги та роз`яснення оскаржені не були.
Разом з тим, автор апеляції запевняє, що ствердження у рапорті старшого о/у в ОВС ДЗЕ НП України ОСОБА_9 про те, що у пропозиції компанії не було підтверджено вимоги замовника у частині «Інші типи матеріалів: віртуальна реальність...», не відповідають дійсності, оскільки на сторінках 22 23 Технічного опису предмета закупівлі, опублікованого у системі «Прозорро», в рядку 33 Таблиці відповідності прикладного програмного забезпечення ПАК НОЕП вимогам Додатку № 7 до Тендерної документації, пункт 4.4.5 Функціональних вимог до модулів НОЕП (Модуль «Бібліотека електронних матеріалів») чітко зазначено: «Також наявна можливість відображення контенту будь-якого типу, представленого сторонніми ресурсами, за допомогою iframe.» Тобто, як стверджує автор апеляції, всі «інші типи матеріалів», стосовно яких у Технічних вимогах зазначено необхідність підтримки «за допомогою iframe», безумовно підтримуються, оскільки елемент HTML «iframe» прямо призначений для відображення контенту сторонніх ресурсів на сторінках веб-сайту у вигляді «врізки». Як зауважує представник, з технічної точки зору ця вимога означає лише можливість розміщення спеціальних посилань на такі «врізки» з інших сайтів у тексті сторінок вебсайту ПАК НОЕП у вигляді коду HTML. Крім того, апелянт вказує, що у Договорі про закупівлю ПАК НОЕП технічні вимоги повністю співпадають з їхнім текстом у Тендерній документації і не містять будь-яких застережень чи обмежень стосовно них, що могли б випливати із тендерної пропозиції.
Що стосується завищення вартості деяких частин предмету закупівлі, то представник звертає увагу, що предметом закупівлі та, відповідно, укладеного договору є програмно-апаратний комплекс в цілому, а це включає як апаратну частину, так і системну й прикладну програмні частини, роботи з монтажу, розгортання, пусконалагоджувальні роботи і майбутні витрати з підтримки. При цьому автор апеляції стверджує, що інформація, зазначена у рапорті ОСОБА_9 , є неповною та поданою у перекрученому вигляді, оскільки загальна вартість поставленого комплекту системного ПЗ, включно із вказаними у рапорті окремими позиціями, складає 2469584 гривні, а загальна закупівельна вартість цього ж ПЗ для компанії склала 2552414,88 гривень.

31 січня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 надійшли доповнення до поданої ним апеляційної скарги, в яких останній зазначає, що інформація по банківських рахунках зберігається в банківській установі в документованому захищеному вигляді, що виключає можливість її зміни, а отже виключає й необхідність накладення на неї арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Також апелянт звертає увагу, що слідчий суддя, всупереч вимог ст. 22 КПК України, вийшов за межі клопотання прокурора і наклав арешт на всі грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках товариства, хоча прокурор просив лише про арешт самих банківських рахунків, як джерела інформації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді представник ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 не пропустив, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга, з доповненнями до неї, підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, під час досудового розслідування якого, як стверджують органи досудового розслідування, встановлено, що службові особи ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України, зловживаючи своїм службовим становищем, під час проведення державних закупівель програмного апаратного комплексу Національної освітньої електронної платформи надали фактичні можливості незаконній діяльності ТОВ «БСМ Техно» під час виконання укладених договорів.

ТОВ «БСМ Техно» () в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) має розрахункові рахунки: № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня).

30 грудня 2019 року постановою прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 вищенаведені банківські рахунки, які відкриті ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

18 січня 2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «БМС Техно» (), а саме на банківські рахунки № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), які відкриті у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із покладенням обов`язку на банківську установу негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01 травня 2019 року. Це клопотання мотивовано тим, що кошти, які знаходяться на зазначених рахунках, можуть надійти на банківські рахунки інших підприємств для подальшого переказу та знаття.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року клопотання прокурора було частково задоволено, а саме накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із зобов`язанням службових осіб та/або працівників банківської установи негайно після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали, із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту.

Задовольняючи частково дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0003216, про накладення арешту на майно ТОВ «БМС Техно» (), а саме на грошові кошти на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), які відкриті у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із зобов`язанням службових осіб та/або працівників банківської установи негайно після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали, із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту, з огляду на те, що грошові кошти, які знаходяться на вищенаведених рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), є предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що службові особи ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України, зловживаючи своїм службовим становищем, під час проведення державних закупівель програмного апаратного комплексу Національної освітньої електронної платформи надали фактичні можливості незаконній діяльності ТОВ «БСМ Техно» під час виконання укладених договорів, прокурор повинен був зібрати на надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних доказів, що ТОВ «БСМ Техно» здійснює будь-яку незаконну діяльність в матеріалах судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про голослівність зазначених стверджень останнього. До того ж, в клопотанні прокурора навіть не викладено, яку саме незаконну діяльність здійснює ТОВ «БСМ Техно» під час виконання укладених договорів і яких саме договорів, не приведено, в чому саме полягає зловживання службових осіб ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України своїм службовим становищем та які наслідки в результаті цього наступили в розумінні ч. 2 ст. 364 КК України, тобто в клопотанні фактично взагалі відсутня фабула кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування. Безпредметно викладена фабула кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і в доданому до матеріалів судового провадження витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому теж відсутнє посилання на наслідки, спричинені кримінальним правопорушенням.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що грошові кошти на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто взагалі відсутні будь-які дані, що вони є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, або набуті в результаті вчинення такого кримінального правопорушення. При цьому слід зауважити, що в клопотанні прокурора ставилося питання про накладення арешту не на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), а фактично на самі банківські рахунки, що КПК України не передбачено. До того ж, банківські рахунки не є матеріальними об`єктами в розумінні ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим вони не можуть бути за будь-яких умов речовими доказами у кримінальному провадженні, як то безпідставно визнано прокурором у відповідній постанові від 30 грудня 2018 року (а. с. 8 10), а в клопотанні про арешт майна ще безглуздіше вказано, що речовими доказами визнано рух коштів по банківським рахункамТОВ «БМС Техно» (), відкритим у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711).
На такі недоліки слідчий суддя уваги не звернув і наклав арешт не на банківські рахунки, як то просив прокурор у клопотанні, а на грошові кошти на цих рахунках, як то за певних умов є можливим відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, тобто в даному випадку вийшов за межі своїх повноважень, перебравши на себе функції сторони обвинувачення стосовно предмету арешту майна, що є порушенням ч. 6 ст. 22 КПК України, а саме проявом необ`єктивності і упередженості при вирішенні даного питання.

За наявності вищевикладених недоліків і, насамперед, безпредметної фабули кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, слідчий суддя взагалі не мав права розглядати таке клопотання прокурора і тим більше його задовольняти, а зобов`язаний був, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути вказане клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не довів, що стосовно ТОВ «БМС Техно» () існує обґрунтована підозра щодо вчинення його особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування стосовно цього товариства заходів забезпечення кримінального провадження.

Також колегія суддів звертає увагу, що в клопотанні прокурором ставиться питання стосовно покладення обов`язку на службових осіб банківської установи негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01 травня 2019 року.

Такий спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає завданням арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, а є по суті тимчасовим доступом до речей та документів, тобто іншим окремим заходом забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація стосовно діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею, до якої, зокрема, відносяться відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та відомості стосовно операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

З огляду на вказані норми законів колегія суддів приходить до висновку, що під час здійснення кримінального провадження орган досудового розслідування у разі виникнення потреби стосовно отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Крім того, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована, а апеляційна скарга представника ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до неї, задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно ТОВ «БМС Техно» (), а саме на банківські рахунки № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), які відкриті у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), та про покладення обов`язку на банківську установу негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки і в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01 травня 2019 року, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням даного кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «БМС Техно» ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до неї, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року, якою частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), відкритих ТОВ «БМС Техно» () у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із зобов`язанням службових осіб та/або працівників банківської установи негайно після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали, із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно ТОВ «БМС Техно» (), а саме на банківські рахунки № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_2 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), які відкриті у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), із покладенням обов`язку на банківську установу негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01 травня 2019 року, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4