Справа № 169/526/18
Провадження № 1-кп/169/65/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підріччя Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2018 року під час санкціонованого обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено:

- мисливську рушницю Е 1338, яка згідно висновку судової балістичної експертизи від 27 червня 2018 року № 176 є вогнепальною зброєю - комбінованою двохствольною курковою рушницею моделі «ИЖ-56-3» (Белка-3), 1961 року виготовлення і є придатною для стрільби з двох стволів, верхній ствол нарізний, калібру 5,6 мм, призначений для стрільби спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, нижній ствол гладкий, призначений для стрільби мисливськими патронами 28 калібру;

- 120 г пороху, який згідно висновку судової експертизи вибухових речовин від 18 червня 2018 року № 335 має здатність до вибухового перетворення і являє собою вибухову речовину метальної дії бездимний одноосновний порох,

які ОСОБА_5 незаконно придбав при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений час, після чого переніс у будинок за місцем свого проживання, де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 27 червня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

27 червня 2018 року між прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків; обвинувачений погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Слідчим 27 червня 2018 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців передбачена санкцією ч.1 ст.263 КК України, домовленість сторін щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього у зв`язку з цим виконання певних обов`язків цілком узгоджується з положеннями ст.ст.75, 76 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи вибухових речовин від 18 червня 2018 року № 335 та судової балістичної експертизи від 27 червня 2018 року № 176 становлять по 1144 гривні 00 копійок кожна та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2018 року між прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме:

- комбіновану двохствольну куркову рушницю моделі «ИЖ-56-3», яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання зброї і боєприпасів Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, - конфіскувати;

- вибухову речовину метальної дії бездимний одноосновний порох, що знаходиться на зберіганні в спеціально обладнаному приміщенні Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції у Волинській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи вибухових речовин та судової балістичної експертизи в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 00 копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий