КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися ним, яке вилучене під час обшуку 20 грудня 2018 року за місцем проживання директора з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 в кв. АДРЕСА_1 , а саме на предмети схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 58 500; предмети зовні схожі на гривні номіналом по 100 грн. загальною сумою 80 400 грн., номіналом по 200 грн. загальною сумою 228 000 грн., номіналом по 500 грн. на загальну суму 154 500 грн.; предмети зовні схожі на євро номіналом по 500 євро на загальну суму 6 000 євро, номіналом по 50 євро на загальну суму 1 300 євро; предмети зовні схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 3 400, а також номіналом по 20 доларів на загальну суму 1 380 доларів США.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Так апелянт не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на вилучені грошові кошти, посилаючись на необґрунтованість підозри вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 191 КК України та будь-яких відомостей причетності ОСОБА_8 до кримінального провадження № 0000098. Додатково апелянт зазначає, що вилучені грошові кошти є особистим заощадженням ОСОБА_8 , які мають законне походження, у зв`язку з чим вважає безпідставними доводи сторони обвинувачення щодо відповідності цих грошових коштів критеріям ст. 98 КПК України.

Посилається адвокат і на своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна та його представника, а копію постановленого судом рішення вони отримали 08 січня 2019 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна, а копію постановленого судом рішення його представник отримав 08 січня 2019 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Також, колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали, вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з клопотання прокурора, Національним антикорупційним буро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 17 квітня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 191КК України.
Згідно доводів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що начальник механіко-енергетичного Департаменту ПАТ «Укргазвидобування» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_11 , спільно з директором підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 організували схему систематичного одержання неправомірної вигоди від представників підприємств, які спеціалізуються на реалізації професійної техніки для потреб нафтогазовидобувної сфери, за сприяння та не перешкоджання в участі у закупівлях, виконання вже укладених договорів по постачанню обладнання для потреб ПАТ «Укргазвидобування» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та не застосування штрафних санкцій за прострочення термінів поставок обладнання, передбачених договорами.
Крім того, прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за посередництва директора та засновника ТОВ «ТД «МІК Трейд» ОСОБА_12 , отримують неправомірну вигоду від засновника ТОВ «МІК» ОСОБА_13 за не перешкоджання останньому у здійсненні поставок нафтогазовидобувного обладнання, проведенні несвоєчасної оплати, незастосуванні штрафних санкцій за договорами, укладеними між ПАТ «Укргазвидобування» та ТОВ «МІК» загальною вартістю 222, 4 млн. грн.
Згідно доводів клопотання, протягом вересня-грудня 2018 року ОСОБА_13 через ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди 16 млн. 840 тис. грн.
Також, в рахунок суми неправомірної вигоди в еквіваленті 40 тис. доларів США ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 автомобіль «ToyotaLand Cruiser200».

Крім того, 20 грудня 2018 року ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 та ОСОБА_8 останню частину неправомірної вигоди в розмірі 9 млн. 080 тис. грн.
Також, 20 грудня 2018 року проведено обшук за місцем проживання директора з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 в кв. № 186 по вул. Мельникова, 18-Б, в м. Києві, в ході якого були виявлені та вилучені предмети схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 58 500; предмети зовні схожі на гривні номіналом по 100 грн. загальною сумою 80 400 грн., номіналом по 200 грн. загальною сумою 228 000 грн., номіналом по 500 грн. на загальну суму 154 500 грн.; предмети зовні схожі на євро номіналом по 500 євро на загальну суму 6 000 євро, номіналом по 50 євро на загальну суму 1 300 євро; предмети зовні схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 3 400, а також номіналом по 20 доларів на загальну суму 1 380 доларів США.

В рамках вказаного кримінального провадження прокурор звернувся з клопотанням про арешт вилученого майна з метою збереження речових доказів. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що це майно могло бути здобуте злочинним шляхом, як неправомірна вигода або шляхом привласнення бюджетних коштів.
Задовольняючи вказане клопотання слідчий суддя послався на наявність підстав вважати, що вилучене в ході обшуку за місцем проживання директора з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 в кв. АДРЕСА_1 майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.
Проте, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Проте, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні відомості, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти отримані останнім протиправним шляхом, а саме як неправомірна вигода чи привласнення бюджетних коштів.

Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним факт відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними висновки слідчого з приводу відповідності вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено тих обстаивн, що це майно є об`єктом кримінального правопорушення, набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні прокурор, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_8 майно, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися ним, яке вилучене під час обшуку 20 грудня 2018 року за місцем проживання директора з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 в кв. № 186 по вул. Мельникова, 18-Б, в м. Києві, а саме на предмети схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 58 500; предмети зовні схожі на гривні номіналом по 100 грн. загальною сумою 80 400 грн., номіналом по 200 грн. загальною сумою 228 000 грн., номіналом по 500 грн. на загальну суму 154 500 грн.; предмети зовні схожі на євро номіналом по 500 євро на загальну суму 6 000 євро, номіналом по 50 євро на загальну суму 1 300 євро; предмети зовні схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 3 400, а також номіналом по 20 доларів на загальну суму 1 380 доларів США, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися ним, яке вилучене під час обшуку 20 грудня 2018 року за місцем проживання директора з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 в кв. № 186 по вул. Мельникова, 18-Б, в м. Києві, а саме на предмети схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 58 500; предмети зовні схожі на гривні номіналом по 100 грн. загальною сумою 80 400 грн., номіналом по 200 грн. загальною сумою 228 000 грн., номіналом по 500 грн. на загальну суму 154 500 грн.; предмети зовні схожі на євро номіналом по 500 євро на загальну суму 6 000 євро, номіналом по 50 євро на загальну суму 1 300 євро; предмети зовні схожі на долари США номіналом по 100 доларів на загальну суму 3 400, а також номіналом по 20 доларів на загальну суму 1 380 доларів США, відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/945/2019 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1