Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4410/18
Провадження №: 1-кс/332/1450/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНПв Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002493 від 14грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено під час огляду місця події 14.12.2018 року, а саме: паперову брошуру зі слідом низу взуття та пару гумових чобіт.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002493 від 14 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Зі змісту поданого слідчим клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що 14.12.2018 року приблизно о 03:30 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом злому вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав жіночу сумку бордового кольору, вартістю 700 гривень, в якій знаходився гаманець коричневого кольору вартістю 300 гривень, з грошовими коштами в розмірі 50 гривень, мобільний телефон «XiaomiRedmi5» в корпусі чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , вартістю 4798 гривень, зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону вартістю 100 гривень, портативний зарядний пристрій «Nomi», в корпусі рожевого кольору, вартістю 300 гривень, портативну колонку «JBL» чорного кольору, вартістю 600 гривень, ноутбук марки «ASUS» модель A52F, чорного кольору, вартістю 5000 гривень, шкільний рюкзак чорного кольору, вартістю 300 гривень, ліхтар металевий чорного кольору, вартістю 200 гривень, фен марки «Феликс», рожевого кольору, вартістю 300 гривень, однак, протиправні дії ОСОБА_5 були помічені потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останній незважаючи на це, розуміючи відкритість своїх дій, від свого злочинного умислу не відмовився та вибіг з квартири з вищевказаним майном, тим самим відкрито викрав вищевказане майно потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 12648 гривень. В подальшому, 14.12.2018 року за участю власника житла ОСОБА_6 та з її письмового дозволу було проведено огляд житла за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено паперову брошуру зі слідом низу взуття на ній, яка визнана речовим доказом.

14 грудня 2018 року Заводським ВП Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №0002493, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та 14 грудня 2018 року під час затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України була вилучена пара гумових чобіт, які визнано речовими доказами.

Вищевказані вилучені предмети визнані речовими доказами в кримінальному провадженні. Таким чином, є достатні підстави вважати, що вище вказане майно, яке було тимчасово вилучено під час огляду місця події та під час затримання підозрюваного зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження, а також проведення інших слідчих дій, виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане тимчасово вилучене майно під час огляду міста подіїта під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 ..

Слідчий СВ Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи клопотання, зазначивши, що його обґрунтування викладене у змісті клопотання та пояснив, що слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, оскільки на даний час вилучені речі визнано речовими доказами.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтримав клопотання слідчого і просив його задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Заслухавши в судовому засіданні слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ,думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши докази надані до клопотання: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002493 від 14.12.2018 року, копію рапорту пом.чергового Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 14.12.2018 року, копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2018 року, копію заяви потерпілої ОСОБА_6 про надання дозволу працівникам поліції увійти в приміщення квартири АДРЕСА_1 від 14.12.2018 року, копію протоколу огляду місця події від 14.12.2018 року; копію постанови слідчого про залучення перекладача від 14.12.2018 року, копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 14.12.2018 року, копію протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.12.2018 року, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 14.12.2018 року, копію протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 14.12.2018 року, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 15.12.2018 року, копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.12.2018 року, копії постанов слідчого про залучення до провадження речових доказів від 14.12.2018 року, копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.12.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура(стаття 2 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тобто, арешт майна передбачає певний ступень втручання у права і свободи власника чи володільця майна через встановлення певних обмежень у користуванні, володінні чи розпорядженні майном всупереч волі власника.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, на підставі ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. З наведених положень кримінального процесуального законодавства витікає, що застосування арешту за наявності для цього підстав призвано забезпечити ефективність та дієвість кримінального провадження.

Частиною 7 статті 237 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України(ч.2 ст. 173 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що постановами слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 14 грудня 2018 року, вилучена під час огляду місця події 14.12.2018 року паперова брошура зі слідом низу взуття та вилучена під час затримання особи 14.12.2018 року пара гумових чобіт визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. В поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місце події та під час затримання особи майно з метою вжиття заходів, спрямованих на збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду місця події 14.12.2018 року та під час затримання особи 14.12.2018 року майно, яке постановами слідчого визнано речовими доказами, має істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки паперова брошура зі слідом низу взуття та пара гумових чобіт, які визнано речовими доказами,зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення,та є речовими доказами, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність наявних даних, відповідно до ст. 170 КПК України є достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, яке у встановленому законом порядку визнано речовими доказами та його збереження є об`єктивною необхідністю з метою запобігання втрати доказів. При накладені арешту на майно слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для 3-х осіб.

Таким чином, зважаючи на те, що під час розгляду клопотання слідчим було доведено необхідність накладення арешту внаслідок достатніх підстав вважати, що вилучено під час огляду майно може бути використано в якості речових доказів у кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167,170-173,309 КПК України, слідчий суддя -

УХ В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНПв Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002493 від 14 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на паперову брошуру зі слідом низу взуття, яка була вилучена 14.12.2018 року під час огляду місця події квартири АДРЕСА_1 , та належних підозрюваному ОСОБА_5 пару гумових чобіт, вилучених 14.12.2018 року під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10