ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/30/18 Справа № 199/2622/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі із змінами до неї просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, повторно дослідити обставини, на які він посилався у своїй заяві, та які не були в повному обсязі досліджені судом першої інстанції, та ухвалити нову ухвалу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду на те, що доводи викладені в його заяві грунтуються на переоцінці висновку експерта № 1379-Э від 06.08.1998 року та акту судово-медичного дослідження № 1379, тобто доказів, які вже оцінювалися Дніпропетровським обласним судом у процесі розгляду справи є необгрунтованими, оскільки вказані документи не є доказами, а є процесуальними джерелами доказів.
Вказує на те, що висновок експерта та акт експертного дослідження на які він посилається, стосуються епізоду вбивства ОСОБА_9 , а не вбивства за епізодом ОСОБА_10 , щодо якого наявний висновок Верховного Суду України.
Висновок експерта № 1379-Э від 06.08.1998 року та акт судово-медичного дослідження № 1379 були складені з порушенням Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.1995 року та Інструкції про проведення судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.1995 року, при цьому вказані порушення не були предметом розгляду в судах.
Зазначає, що суд не розглянув інші нововиявлені обставини, на які він посилався у своїй заяві, а саме щодо саден, виявлених на шиї трупа ОСОБА_9 , яке є специфічним ушкодженням.
Також вказує на те, що зазначені в ухвалі суду першої інстанції документи, не були предметом дослідження в судовому засіданні.
Крім того, суд у своєму рішенні не зазначив мотивів не врахування окремих доказів, які ним були надані.
Вказує на те, що судом першої інстанції необгрунтовано було відмовлено у задоволенні його клопотання про виклик судово-медичного експерта.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву засудженого в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в заяві засудженого, до числа нововиявлених обставин було вказано неправильність висновку експерта Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, на якому грунтується висновок суду, та яке не було взято судом до уваги.
Обставини, що підтверджують наявність неправильного висновку експерта, викладені в Правилах проведення судово-медичної експертизи трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених Міністерством охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6.
Вказує на те, що проведення дослідження трупа за фактом смерті ОСОБА_9 проводилося в приміщені канцелярії бюро судово-медичної установи, а не в судово-медичному морзі або морзі лікувально-профілактичних установ, як це передбачено вказаними Правилами.
Також експертом не було зафіксовано порядок та перелік його дій при проведенні огляду трупа та його дослідженні.
Крім того, експертом було порушено цілий ряд норм Правил, що призвело до невірного визначення причин смерті ОСОБА_9 , у вбивстві якого був визнаний винуватим ОСОБА_8 ..
Засудженим ОСОБА_8 було подано заперечення на апеляційну скаргу свого захисника в частині, де зазначено, що він допустив удушення потерпілого ОСОБА_9 , оскільки ці обставини не відповідають дійсності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 12.06.2001 року щодо нього за п.п. «а», «г», «е», «з» ст.93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.193, ч.1 ст.222, ч.1 ст.42 КК України (в редакції 1960 року)за нововиявленими обставинами, оскільки доводи викладені засудженим у заяві ґрунтуються на переоцінці висновку експерта №1379-Э від 06.08.98 року та акту судово-медичного дослідження № 1379, тобто доказів, які вже оцінювалися Дніпропетровським обласним судом у процесі розгляду справи. Крім того, доводи засудженого ОСОБА_8 викладені у його касаційній скарзі що стосувалися вищезазначених медичних документів, також були предметом дослідження судом касаційної інстанції, про що свідчить ухвала колегії суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 15.01.2002 року, де зокрема йдеться про те, що судові експертизи, у тому числі й кримінальні та балістичні, проведені компетентними спеціалістами, які повно й всебічно дослідили обставини справи, а висновки цих експертиз повністю узгоджуються з іншими доказами.

Таким чином суд прийшов до висновку, що обставини на які посилається ОСОБА_8 не є нововиявленими, а викладені у його заяві доводи зводяться до переоцінки доказів та тлумачення законодавства за власним розсудом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, думку прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги засудженого та його захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Також, ЄСПЛ мотивованість судового рішення саме пов`язує з належним здійсненням правосуддя, оскільки у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються (п.1 ст.6 КЗПЛ- «Кузнецов та інші проти Росії», «Гірвісаарі проти Фінляндіі»).
Цих вимог судом першої інстанції не дотримано.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно ч.5 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами, серед іншого, визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Не можна не погодитися з доводами апеляційних скарг засудженого та його захисника про те, що судом не було досліджено документи, на які посилався заявник у своїй заяві.
Так, згідно заяви ОСОБА_8 , останній звернувся до суду з посиланням на певні обставини, в тому числі на те, що висновок експерта № 1379-Э від 06.08.1998 року та акт судово-медичного дослідження № 1379, які стосуються епізоду вбивства ОСОБА_9 , були складені з порушенням Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.1995 року та Інструкції про проведення судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.1995 року. При цьому, в судовому засіданні просив викликати судово-медичного експерта.
Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, повинен був дослідити ті обставини, на які засуджений посилається у своїй заяві, при цьому у мотивувальній частині рішення описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів, а також викладаючи підстави для прийняття рішення, повинен дати відповідь на аргументи сторін, таким чином, кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент учасників судового засідання має бути проаналізований і одержана відповідь, що не можна зазначити про оскаржуване рішення, оскільки судом не дана належна оцінка всім доводам заявника, адже вони залишились поза увагою, що призвело до порушення прав та інтересів ОСОБА_8 ..
Суд першої інстанції, приймаючи рішення за заявою ОСОБА_8 , в ухвалі зазначив, що обставини на які посилається засуджений не є нововиявленими, а викладені у його заяві доводи зводяться до переоцінки доказів та тлумачення законодавства за власним розсудом.
Проте, висновки суду щодо вказаних обставин не можна визнати мотивованими та обґрунтованими, оскільки, документи, на які засуджений посилається у своїй заяві, судом безпосередньо не були досліджені, чим порушено принцип безпосередності (ст. 23 КПК України).
Таким чином, суд першої інстанції, не дослідив безпосередньо в суді матеріали кримінального провадження, на які посилавсь в ухвалі, допустивши істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду, оскільки зазначені вище порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду заяви ОСОБА_8 , позбавляють суд апеляційної інстанції можливості ухвалити своє рішення.
На підставі викладеного, суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати виявлені порушення кримінального процесуального закону, а також ретельно перевірити доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника, та постановити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4