Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/43/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 152 ч.2-4 (117 ч.2-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2019 року, якою задоволено клопотання т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВПГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградська області, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 22 год. 30 хв. 23 січня 2019 року до 22 год. 30 хв. 23 березня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2019 року, задоволено клопотання т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВПГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, оскільки підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були дослідженні в судовому засіданні.

Також слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави оскільки злочин, вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_8 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що ч. 4 ст. 132 КПК встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (всі можливі обставини, на які може вплинути підозрюваний, у кримінальному провадженні вже встановлено, тому застосування такого виняткового заходу забезпечення є безпідставним).

Проте, захисник зазначає, що слідчим суддею обґрунтовано не зазначено чому до підозрюваного не може бути застосовано домашній арешт (хоча він має зареєстроване місце проживання у м.Олександрія. Відповідно до характеристики на підозрюваного останній проживає в м.Олександрія за адресою реєстрації, скарг на нього не має.

Також захисник зазначає, що підозрюваний з метою доведення своєї невинуватості в день затримання добровільно здав всі необхідні аналізи (змиви,зразки). Про вказаний факт свідчить подана ним заява та протокол відібрання зразків.

Крім того, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебуває на обліку в психдиспансері з діагнозом розумова відсталість.

Також захисник вважає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні відсутні або низькі. Зокрема захисник звертає увагу на стан здоров`я ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, наявність непрацездатних батьків, (тобто міцність соціальних зв`язків), а також відсутність будь-яких порушень за час досудового слідства та раніше обов`язків як підозрюваного, обвинуваченого, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від правосуддя. Усі речові докази та документи по справі зібрані. Отже відсутні ризики знищення доказів. Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків чи потерпілу немає. Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню також немає.

Виходячи із вищенаведеного, захисник вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо ОСОБА_8 відсутні або мінімальні.

Враховуючи зазначене, захисник вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до матеріалів клопотання убачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000193 від 23.01.2019 року, за фактом зґвалтування неповнолітньої особи тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

24.01.2019 року, ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 23.01.2019 близько 16.00 год., у власних справах прибув до приміщення квартири АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та де фактично проживає його бабуся ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здає одну з кімнат квартири ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перебуваючи в приміщенні квартири, ОСОБА_8 побачив раніше невідому йому неповнолітню ОСОБА_11 , яка знаходилась в приміщенні кімнати, яку винаймає будинку за вказаною адресою та слухала музику та саме в цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним шляхом.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи те, що ОСОБА_11 являється неповнолітньою особою, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_11 , з правого боку та обіймаючи рукою запропонував пройти до іншої кімнати, на що остання відмовилась. Відмова ОСОБА_11 обурила ОСОБА_8 , та останній продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, дістав з кишені ніж та погрожуючи його застосуванням, долаючи огіір ОСОБА_11 , застосовуючи фізичну силу затягнув неповнолітню ОСОБА_11 до ванної кімнати, зачинивши двері з внутрішньої сторони.

В подальшому, перебуваючи в ванній кімнаті, ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характери своїх протиправних дій, проти волі ОСОБА_11 роздягнув її та застосовуючи фізичне насильство, здійснив природний статевий акт, ввівши свій статевий орган до піхви.

Закінчивши статевий акт з неповнолітньою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілу на місці.

Перевіривши матеріали клопотання слідчого, колегія суддів дійшла висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. Санкція ч. 3 ст. 152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлена обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_8 , оскільки підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були дослідженні в судовому засіданні.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки надані до клопотання слідчого докази обґрунтовано дають підстави вважати, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення по якому йому оголошено про підозру.

При цьому колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також на переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею обґрунтовано встановлено ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді не визначати ОСОБА_8 розмір застави, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки долучені до клопотання докази свідчать про те, що злочин останній вчинив із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, встановлених під час розгляду клопотання та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи захисника, про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні або мінімальні, на переконання колегії суддів вважає непереконливими, оскільки встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Потерпілою від злочину є неповнолітня особа, а отже переконливо існує ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків, як і можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, враховуючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 12 років, та те, що підозрюваний не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обґрунтовано дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи те, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинений за місцем його реєстрації, у підозрюваного існує реальна можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином доводи захисника про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами клопотання.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 є не переконливими, оскільки встановлено, що підозрюваний не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, суспільно корисною працею не займається, офіційно не працевлаштований. Також відповідно до протоколу допиту ОСОБА_10 убачається, що вона проживає протягом тривалого часу сама за адресою АДРЕСА_1 . Час від часу до неї приходить її онук ОСОБА_8 , який прописаний в даній квартирі, а отже переконливих даних, що підозрюваний проживає саме за місцем реєстрації не має.

Таким чином, убачається відсутність ознак сукупності особливих залежностей одних соціальних суб`єктів від інших, їх взаємні відносини, які об`єднують людей у відповідні соціальні спільності і свідчать про їх колективне існування, тобто відсутні данні, які б свідчили про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 .

Крім того, навіть враховуючи те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебуває на обліку в психдиспансері з діагнозом розумова відсталість, не спростовує висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявності ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України.

Будь яких інших переконливих доводів, щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2