1-134/2011
1-в/465/287/18
У Х В А Л А
Іменем України
03.12.2018 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

представника КЗ ЛОКПЛ ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Львова заяву заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та лікуючого лікаря-психіатра ОСОБА_6 ,про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 , 1955 р.н, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 121 КК України,-

встановив:
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 , 1955 р.н, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, зазначивши, що остання 31.08.2010 року поступила до КЗ ЛОР «ЛОКП» на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 15.12.2010 року ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій вона також перебувала у хоробливому стані - страждала хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері в стадії загострення і не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом. За своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини справи та давати до них адекватні покази. З 31.08.2010 р. по 27.11.2012 р. ОСОБА_7 перебувала на примусовому лікуванні у «Львівській ОКПЛ».

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2011 р. ОСОБА_7 госпіталізована у ДЗ «УПЛСН МОЗ України». З 28.11.2012 року по 09.03.2017 р. перебувала на лікуванні.

Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2017 р. . ОСОБА_7 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

З 10.03.2017 р. ОСОБА_7 перебуває на лікуванні КЗ ЛОР ЛОКПЛ по теперішній час. 02.10.2018 р. остання оглянута комісією лікарів психіатрів КЗ ЛОР ЛОКПЛ, яка дійшла до висновку, що за своїм психічним станом остання продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. А тому, рекомендують надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Лікуючий лікар-психіатр КЗ «ЛОКПЛ» ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення про те, що ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує, натомість просить змінити такий вид лікування на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо заяви.

Захисник в судовому засіданні підтримав представника КЗ «ЛОКПЛ», просив заяву задоволити.

Заслухавши думку прокурора, захисника, представника КЗ «ЛОКПЛ», вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, ОСОБА_7 госпіталізована у ДЗ «УПЛСН МОЗ України». відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2011 р. З 28.11.2012 року по 09.03.2017 р. перебувала на лікуванні.

Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2017 р. ОСОБА_7 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

З 10.03.2017 р. ОСОБА_7 перебуває на лікуванні КЗ ЛОР ЛОКПЛ по теперішній час.

02.10.2018 р. ОСОБА_7 оглянута комісією лікарів психіатрів КЗ ЛОР ЛОКПЛ, яка дійшла до висновку, що за своїм психічним станом остання продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує, а тому, рекомендують надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.ст. 17, 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд,-

ухвалив:
заяву задовольнити.

ОСОБА_7 , 1955 р.н, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1