Справа 127/1388/19
Провадження 1-кс/127/865/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000027 внесеного до ЄРДР 14.01.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Очитків, Оратівського району Вінницької області, українець, громадянин України, не працює, не одружений, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000027 від 14.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та щодо якого 13.07.2018 скеровано до Оратівського районного суду обвинувальний акт, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, 09.01.2019, ОСОБА_4 , перебували у будинку, який розташований на ділянці АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , разом зі своєю співмешканцею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обідню пору, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , підійшов до малолітнього ОСОБА_9 , який перебував у дитячому ліжку і плакав, взяв останнього за праву ногу, підняв таким чином у повітря і, прикладаючи фізичну силу, кинув малолітнього ОСОБА_9 об диванну дошку, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді переломів та вивихів верхньої та нижньої кінцівок, а також фізичний біль та страждання. Вказаними діями ОСОБА_4 поставив ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан. Потім ОСОБА_4 підняв малолітнього ОСОБА_9 та поклав його у ліжко і накрив ковдрою.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 знаходиться в небезпечному для життя стані внаслідок його власних дій, розуміючи можливість настання тяжких наслідків у разі ненадання кваліфікованої медичної допомоги, завідомо знаючи, що може надати допомогу малолітньому ОСОБА_9 шляхом виклику карети швидкої допомоги, доставлення останнього до медичного закладу, самостійного надання йому невідкладної медичної допомоги чи в будь-який інший спосіб, та маючи реальну можливість надати таку допомогу, відмовився від її надання, що виразилося у тому, що він протягом часу з моменту заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень 09 січня 2019 року до смерті останнього до медичних закладів та до лікарів не звертався, таким чином залишивши малолітнього ОСОБА_9 без належного нагляду, не вчинив жодних заходів та дій, необхідних для відвернення небезпеки здоров`ю та життю останнього, передбачаючи при цьому настання негативних наслідків у виді загибелі ОСОБА_9 від такого свого діяння, проте, легковажно розраховуючи на їх відвернення.

В подальшому, 12.01.2019, ОСОБА_8 з малолітнім ОСОБА_9 прийшла до будинку, який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 , де ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22.15 год. малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 9-П від 15.01.2019 смерть ОСОБА_9 настала від травматичного шоку, переломів та вивихів верхньої та нижньої кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо воно спричинило смерть особи.

Обґрунтованість підозри в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 13.01.2019 - за адресою: АДРЕСА_4 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

Іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 135 КК України, який відноситься відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому в сторони кримінального провадження є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, та те, що останній раніше судимимий за ч.1 ст.185, ч.1 ст.122, ч.1 ст.164 КК України та притягується Оратівським районним судом Вінницької області до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 13.07.2018 обвинувальний акт направлено до Оратівського районного суду Вінницької області, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та може переховуватися від органу досудового розслідування, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому на підставі вище викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_12 , вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлені волі строком до восьми років, а також враховуючи те, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, останній може вчиняти нові аналогічні злочини, незаконно впливати на свідків та переховуватись від органів досудового розслідування.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який спричинив загибель людини застава не визначається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий, просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки вважає, що ризики не доведені, а підозра необгрунтована.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, має постійне місце проживання.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, його наслідки та особливості, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, внаслідок якого настали тяжкі наслідки, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19 години 54 хвилини 14 березня 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 березня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя