Дата документу 01.04.2019 Справа № 554/2347/19
Провадження № 1-кс/554/4342/2019
У Х В А Л А

01 квітня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1
розглянувши скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність ДБР, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
20.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність ДБР, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушеннята просив зобов`язати СВ ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення передбачені ст. 366, 385 КК України по факту зловживання службовим становищем, службового підроблення та постановлення суддею Лебединського районного суду ОСОБА_3 завідомо не правосудної постанови від 01.08.2018 року.

В обґрунтування скарги скаржник вказав, що 23.01.2019 року заявник звернувся до СБУ в Сумській області із заявою №39 яку СБУ було переадресовано за належністю до ТУ ДБР в м.Полтава. В заяві про вчинення злочину, заявник вказав, що на його думку суддею Лебединського районного суду ОСОБА_3 було ухвалено незаконну постанову від 01.08.2017 року, що свідчить про вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ст. 364, 366 та 385 КК України зловживання службовим становищем, службове підроблення та постановлення завідомо неправосудної постанови. 19.10.2017 року судом апеляційної інстанції вказана постанова була скасована.
Заявник в судове засідання не з`явився, прохав проводити розгляд його скарги за його відутності, вказав, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Заявником, 23.01.2019 року заявник звернувся до СБУ в Сумській області із заявою №39 яку СБУ було переадресовано за належністю до ТУ ДБР в м.Полтава.
В заяві про вчинення злочину, заявник вказав, що на його думку суддею Лебединського районного суду ОСОБА_3 було ухвалено незаконну постанову від 01.08.2017 року, що свідчить про вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ст. 364, 366 та 385 КК України зловживання службовим становищем, службове підроблення та постановлення завідомо неправосудної постанови. 19.10.2017 року судом апеляційної інстанції вказана постанова була скасована.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.3 розділу ІІ Положення).

Слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 не містить відомостей, які б вказували на вчинення певними суб`єктом конкретного злочину, заява не містить фактичних обставин вчинення злочину та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій судді, а містить лише оціночні судження.

Фактично заява за своїм змістом не є заявою про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а є заявою, в якій заявник висловлює свою незгоду з діями та прийнятими рішенням вчинення суддею Лебединського районного суду ОСОБА_3 .
Оскільки заява не містить будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність ознак кримінально-карних діянь, то підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою, а тому вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
ухвалила,-

Скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність ДБР, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1