Провадження № 1-кс/742/1791/18
Єдиний унікальний № 742/3884/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця автомобіля ОСОБА_5 , власника автомобіля ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки клопотання слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001890 від 13.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до до ЄРДР за №0001890 від 13.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України. -

Клопотання обґрунтовано тим, що 12.11.2018 року під час здійснення патрулювання працівником поліції ОСОБА_8 було зупинено автомобіль Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 в кузові якого виявлено металобрухт.

Під час огляду місця події автомобіль та металобрухт були вилучено на поміщено до Прилуцького відділу поліції.

За даним фактом 13.11.2018 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0001890 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Зважаючи на ту обставину, що вилучений автомобіль являється речовим доказом та зважаючи на можливість приховування вказаного автомобіля та вантажу металобрухту, який знаходиться в його кузові, з метою забезпечення повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження у сторони кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Володілець автомобіля ОСОБА_5 та власник автомобіля ОСОБА_6 заперечували щодо накладення арешту на автомобіль.

Відповідно до ст.214 КПК України до ЄРДР 18.08.2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

12.11.2018 року в ході огляду місця події слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 вилучено автомобіль Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та в кузові якого знаходився металобрухт( а.с.5-6).

13.11.2018 р. постановою слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 вантажний автомобіль марки Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , власником автомобіля Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 (а.с.8)

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення та є потреба у досудового розслідування здійснити таке втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та даним втручання може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а саме забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин вважаю, що є необхідність арешту вантажного автомобіля марки Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки він відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт автомобіля Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98,131,132,170-174,309,369-372 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вантажний автомобіль марки Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу гр. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 та був тимчасово вилучений та переданий на зберігання до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівськй області, з забороною розпоряджатись цим автомобілем до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Автомобіль марки Mercedes Benz 209 D державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , передати власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Зобов`язати ОСОБА_6 надати доступ до автомобіля слідчому чи прокурору на першу вимогу.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1