Справа №-613/482/17 Провадження №-1-кп/613/13/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000183 від 26 березня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Першотравневе Богодухівського району Харківської області, українки, громадянки України, розлученої, працюючої ФОП « ОСОБА_6 », з вищою освітою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 26 березня 2017 року близько 02-00 години, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні нічного клубу «Джем», розташованого за адресою: м.Богодухів вул.Центральна,6 Харківської області, в ході сварки з ОСОБА_7 , 1992 р.н., що сталася на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, навмисно нанесла останній чотири удари правою рукою, зігнутою в кулак, в область обличчя та в підключичну область, та один удар правою ногою в область правого стегна, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця в області повік лівого ока, садна в області вилиці зліва, синця в підключичній області, синця в області верхнього краю правої клубової кістки, які згідно висновку експертизи № 42-БГ/17 від 28.03.2017 року за ступенем тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала частково, позов також визнала частково, від дачі показань відмовилась.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою, її вина в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що між нею та обвинуваченою, на протязі 5 років склалися неприязні стосунки. Зазначила, що 26 березня 2017 року вона знаходилася в нічному клубі «Джем» на дискотеці. ОСОБА_8 також знаходилася в приміщенні клубу, провокувала її на конфлікт, штовхала її неодноразово. Між ними виникла сварка, вході якої ОСОБА_8 нанесла їй два удари кулаком в область лівого ока, один удар по голові, в область потилиці, один удар в підключичну область та один удар ногою в область стегна. Всього їй було нанесено чотири удари кулаком та один удар ногою. Поданий позов підтримала в повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він знаходився в клубі «Джем» та був очевидцем того, як ОСОБА_8 нанесла удар в обличчя ОСОБА_10 та удар ногою.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 26.03.2017 року вона знаходилася з подругою на дискотеці в клубі «Джем» та особисто бачила як ОСОБА_8 нанесла ОСОБА_10 кулаком руки удар по голові.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 26.03.2017 року він знаходився в приміщенні нічного клубу «Джем», бачив сварку між обвинуваченою та потерпілою, в ході якої «два хлопці, тримаючи ОСОБА_13 , відтягували її, а потерпіла тримала ОСОБА_14 за волосся». Оскільки він на початку сварки присутній не був, то чи наносила ОСОБА_14 удари потерпілій він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 26 березня 2017 року він знаходився на дискотеці в клубі «Джем» та був очевидцем сварки між ОСОБА_16 та невідомою йому дівчиною. В судовому засіданні уточнив, що конфлікт стався саме між обвинуваченою та потерпілою. Чи наносила удари обвинувачена потерпілій він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що він знаходячись на дискотеці був очевидцем сутички між його сестрою ОСОБА_14 та потерпілою. Чи наносила ОСОБА_14 удари ОСОБА_18 він не бачив, оскільки очевидцем конфлікту був не з самого початку.

Висновком експерта № 42-БГ/17 від 28 березня 2017 року, згідно якого у гр.-ки ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синець в області повік лівого ока, садно в області вилиці зліва, синці в підключичній області та в області верхнього краю правої клубової кістки. Вищевказані ушкодження утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути і руки людини, можливо в період часу, вказаний в постанові, тобто 26.03.2017 року. Під час спричинення гр-ці ОСОБА_10 вищевказаних синців та садна, вона та ОСОБА_8 найвірогідніше, знаходились у вертикальному положенні, обличчям до обличчя. Вищевказані ушкодження утворились від нанесення по тілу ОСОБА_10 чотирьох травматичних впливів, з прикладенням сили, достатньої для їх виникнення.( а.с.39-40)

Висновком експерта № 47-БГ/17 від 6 квітня 2017 року, згідно якого згідно даним «Висновку експерта №42-БГ/17» у гр.-ки ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синець в області повік лівого ока, садно в області вилиці зліва, синці в підключичній області та в області верхнього краю право клубової кістки. Механізм спричинення тілесних ушкоджень гр.-ці ОСОБА_7 на який вона вказувала під час проведення з нею слідчого експерименту 05.03.2017 р. відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення у неї синців та саден. Вищевказані ушкодження утворились від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути як руки, так і ноги людини, на що і вказала ОСОБА_7 (а.с.42-43)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 5 квітня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, в ході якого остання вказала на механізм нанесених їй ОСОБА_6 ударів. (а.с.45-48)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2017 року з участю ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, в ході якого остання вказала на механізм нанесення нею ударів потерпілій ОСОБА_7 (а.с. 68-71)

Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом подій, яким зафіксовано факт нанесення обвинуваченою ОСОБА_19 ударів по тілу ОСОБА_10 , та під час відтворення відеозапису остання без жодних сумнівів впізнала на ньому обвинувачену саме як особу, яка наносила їй удари.

Вислухавши потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Часткове визнання обвинуваченою своєї вини в скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення та відмову від дачі свідчень суд визнає як спосіб захисту та спробу уникнення відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Богодухівської ЦРЛ не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, шкоду не відшкодовано.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання для підсудної ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт. При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_7 до суду було подано цивільний позов, в якому вона просить суд стягнути з обвинуваченої на свою користь моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Завдану моральну шкоду потерпіла мотивує тим, що вона зазнала фізичних страждань, які позначилися негативними змінами у житті потерпілої: щоденні думки та спогади про наслідки події, страх повторення вказаних подій, негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, тимчасової відірваності від активного соціального та професійного життя, зниження настрою, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, приниження гідності. Також зазначає, що в момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу, унеможливило її нормальну професійну діяльність, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується з тим, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченої, потерпіла зазнала больових та душевних страждань, однак це тілесне ушкодження до істотних змін в її житті не призвело, це ушкодження призвело до змін в житті потерпілої і порушення її життєвого ритму саме на певний період часу. Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди необхідно задовольнити частково, в розмірі 5000 гривень. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень. В задоволенні решти вимог відмовити.

Речовий доказ по справі: диск з копією запису камери відео спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

СУДДЯ