Житомирський апеляційний суд
Справа №278/773/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження № 0000186 за ч. 3 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадьки Черняхівського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.02.2009 Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 69, 70 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі; звільненого 20.11.2009 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 12 днів; 23.09.2010 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.10.2011 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 29.04.2014 умовно-достроково звільненого із невідбутим строком покарання 1 рік 6 днів; 13.09.2016 Андрушівським районним судом Житомирської області за ст. ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України на 3 роки обмеження волльненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; звільненого від покарання 11.01.2018 на підставі ст. 78 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку, -
за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ст. ст. 296 ч. 3, 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Згідно вироку, 27 лютого 2018 року о 15 годині у приміщенні магазину «Заріна» в комплексі будівель та споруд №7 на території Станишівської сільської ради Житомирського району, що є громадським місцем, ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою за хуліганство, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в присутності малолітньої ОСОБА_10 безпричинно, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, виявляючи особливу зухвалість, ображав продавця цього магазину ОСОБА_7 нецензурною лайкою та порушував нормальну роботу магазину, негативно та грубо реагував на прохання ОСОБА_7 залишити пріміщення магазину, вдарив ногою металеві вхідні двері, виходячи з магазину. Згодом обвинувачений ОСОБА_8 повернувся до згаданого магазину, та продовжуючи протиправну поведінку, з хуліганських спонукань, виявляючи особливу зухвалість, у присутності малолітньої ОСОБА_10 знову ображав потерпілу ОСОБА_7 нецензурною лайкою та, взявши із торгівельної полиці пластикову дитячу іграшку, застосовуючи фізичне насильство, безпричинно, умисно вдарив нею потерпілу по обличчю, чим спричинив ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій верхньої губи.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання та постановлення нового вироку в цій частині з призначенням Власюку більш суворого покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність ст. ст. 65, 75 КК України та несправедливу м`якість призначеного обвинуваченому покарання. Твердить про неповне врахування судом першої інстанції ступеню тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та вчинив новий цинічний та зухвалий злочин в присутності малолітньої дитини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи незняті та непогашені судимості, відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не став та веде асоціальний спосіб життя.

Заслухавши доводи прокурора та пояснення потерпілої в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства за вказаних у вироку обставин та кваліфікацію цих дій за ч. 3 ст. 296 КК України є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 65 КК України, допустив невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки не у повній мірі врахував фактичні обставини вчинення обвинуваченим вказаного у вироку злочину середньої тяжкості, обставини, що обтяжують покарання, - рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та дані про особу винного, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі та звільнявся від покарання з випробуванням, не став на шлях виправлення та вчинив новий злочин, маючи незняті та непогашені судимості за ст. ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 185 ч. 2 КК України за вироками від 19.02.2009., 23.09.2010., 24.10.2011.
Висновок суду першої інстанції про те, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів факти вчинення ОСОБА_8 попереднього хуліганства більше ніж 10 років тому та вибачення його перед потерпілою під час судового розгляду, - є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та є достатнімі для застосування ст. 75 КК України, з врахуванням вищевказаних обставин не відповідають фактичним обставинам справи та є необгрунтованими.
Крім того, призначений судом першої інстанції обвинуваченому максимальний розмір покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 296 КК України не відповідає встановленим судом та вказаним у вироку обставинам, що пом`якшують покарання.
Тому вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням нового вироку у цій частині.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого цією особою злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, виходячи з усіх обставин справи; дані про особу винного, який є раніше судимим, офіційно не працює; характеризується посередньо, неодружений; обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З врахуванням вищевказаних обставин колегія суддів вважає, що реальне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки в межах санкції ч. 3 ст. 296 КК України є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також для запобігання вчиненню нових злочинів.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання.

Постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: