СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2363/15-к
Провадження № 1-кп/306/6/18
Рядок статзвіту № 60
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві кримінальне провадження внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 28.07.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця

АДРЕСА_1 ,одруженого, не працюючого,

українця, з освітою вищою,

громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що працюючи на посаді фахівця 11 категорії Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Свалявського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області в липні 2015 року вчинив умисний корупційний злочин у сфері службової діяльності. Так, 29.07.2015 року у період із 12.00.-12.50 год. до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_7 з приводу перереєстрації транспортного засобу та можливості вибору реєстраційних номерних знаків, вирішив використати вказану ситуацію у власних корисливих інтересах, які полягали у його особистому протиправному збагаченні. При цьому ОСОБА_5 під час вказаної розмови, яка відбувалася по місцю його роботи - у приміщенні Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Свалявського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області, за адресою м.Свалява, вул.Донського, 17 Закарпатської області, запевнив ОСОБА_7 в тому, що за неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США та 500 гривень, він із використанням свого службового становища вплине на начальника Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Свалявського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , який уповноважений на виконання функцій держави, при прийнятті ним рішення щодо пришвидшення процедури переоформлення транспортного засобу та виборі реєстраційних номерних знаків для автомобіля, на що ОСОБА_7 погодився. Після цього, ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_7 паспорт громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку-рахунок за № НОМЕР_1 від 29.07.2015, квитанцію про сплату обовязкового збору квитанції №2 від 29.07.2015 на суму 526,15 грн., свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 на автомобіль марки Ford Fiesta 1.35 Comfort, витяг про вилучення запису щодо обтяження майна, кредитний договір та довідку про погашення суми кредиту,які необхідні для переєстрації вказаного автомобіля, умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому збагаченні, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 140 доларів США, що згідно курсу НБУ складало 3085,54 грн., за вплив на начальника Центру ОСОБА_8 при прийнятті ним рішення про пришвидшення процедури перереєстрації транспортного засобу Ford Fiesta 1.35 Comfort,2007 р.в., н.з. НОМЕР_3 та виборі реєстраційних номерних знаків для цього автомобіля, після чого був викритий на місці вчинення злочину працівниками УПСЗЕ УМВС України у Закарпатській області.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України у зловживанні впливом, за кваліфікуючими ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 він не знав і ні про що з ним не домовлявся, ніякий вплив на ОСОБА_8 не здійснював.
Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в липні 2015 року знаходився в місті Мукачево і до нього підійшли два працівники міліції і почали йому погрожувати та сказали, що він раніше був засуджений і має погодитись на їх умови. Запропонували поїхати в м.Сваляву до начальника Центру ОСОБА_8 та передати йому кошти.Наступного дня працівники міліції надали кошти, диктофон та відвезли в м.Сваляву.Коли він зайшов до ОСОБА_8 в кабінет, то запитав як можна здійснити перереєстрацію автомобіля, які потрібні документи і скільки потрібно коштів. ОСОБА_8 пояснив,які потрібні документи, грошей ніяких не просив.На наступний день він приїхав, однак ОСОБА_8 не було і він про це повідомив працівників міліції, тоді вони сказали, що гроші дати ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 також подано до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначено, що жодних домовленостей між ним та ОСОБА_5 щодо перереєстрації транспортного засобу марки Ford Fiesta у липні 2015 року не мав та й взагалі вищезазначеного громадянина ніколи не бачив і по телефону теж з ним не спілкувався. Також і жодних розмов щодо будь-яких дій вплинути на інших осіб не було, ніяких коштів ОСОБА_5 не просив, не передавав.Заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_8 була написана вимушено під тиском певних осіб, після чого працівники правоохоронних органів наполягли на тому, щоб вищезгадана заява була переписана на імя ОСОБА_5 ( а.с.32,том 2 ).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що працює експертом НДЕКЦ при УМВС України у Закарпатській області. В той день, коли ОСОБА_7 прийшов перереєструвати автомобіль знаходився на роботі. ОСОБА_5 теж був на роботі і коли до нього звернувся ОСОБА_7 , то ОСОБА_5 коштів від нього не просив, а через деякий час прийшли працівники поліції і попросили вийти з кабінету.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в липні 2015 року до нього прийшов ОСОБА_7 та запитав скільки буде коштувати перереєстрація автомобіля та які потрібні документи. ОСОБА_7 він розяснив, які необхідні документи, що потрібно сплатити 1600 гривень та дав йому квитанцію і пояснив, де сплатити. ОСОБА_5 на нього, як на начальника Центру жодного впливу не мав, не просив про переєстрацію автомобіля ОСОБА_7 . З ОСОБА_7 сплікувався особисто і розяснив процедуру перереєстрації автомобіля. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні також показав, що всі документи працівниками міліції про вчинення злочину готувались відносно нього, однак в той день його не було на роботі і переробили на ОСОБА_5 . Однак ні ОСОБА_5 , ні він особисто ніяких грошей від ОСОБА_7 не вимагали.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 заявив, що 24.07.2015 року приблизно о 10.00. год пішов у Свалявський ВРЕР УДАЇ УМВС України у Закарпатській області, де звернувся до начальника вказаного органу ОСОБА_8 з проханням перевірити чи не перебуває транспортний засіб під арештом. На це він сказав..... що зняття із обліку та постановка на новий облік можлива, за умови сплати йому неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США. Даний протокол збігається з поясненнями даними ОСОБА_7 в судовому засіданні, так як в протоколі не зазначено, що ОСОБА_5 просить сплатити неправомірну вигоду. Крім того, суд відкидає як докази обвинувачення протокол прийняття грошових коштів від 29 липня 2015 року, протокол вручення грошових коштів від 19 липня 2015 року, виходячи із наступного. Так в протоколі вручення грошових коштів від 19 липня 2015 року (а.с.47-48 том 1) зазначено, що кошти загальною сумою 300 доларів США у ОСОБА_7 вимагає в якості неправомірної вигоди начальник Свалявського ВРЕР ОСОБА_8 . В даних протоколах немає жодних зазначень щодо отримання ОСОБА_5 коштів як неправомірної вигоди. Також суд відкидає як докази обвинувачення протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо, відео контроль особи від 04.08.2015 року,протокол огляду місця події від 29.07.2015 року.
Також, встановлено, що в матеріалах даного кримінального провадження наявне клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-аудіо, відеоконтроль особи від 30 липня 2015 року, згідно якого слідчий просить надати дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_5 строком до 29.08.2015 року. Негласна слідча дія -аудіо-відеоконтроль особи, щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні була проведена слідчим ОСОБА_10 та прокурором -начальником відділу ОСОБА_11 без ухвали слідчого судді, що визнано ними в клопотанні про надання дозволу на проведення стосовно нього негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо-, відеоконтролю особи, від 30.07.2015 року, в якому зазначено, що: органом досудового розслідування не було одержано дозвіл слідчого судді на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль стосовно ОСОБА_5 Отже, слід визнати недопустимими доказами відеозапис зустрічі між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 29.07.2015 року в його службовому кабінеті в період часу з 12 год 28 хв. по 12 год.47 хв. та протокол про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) аудіо,- відео дії контроль особи від 04.08.2015 року, як такі, що отримані з порушенням ст.ст.250 і 260 КПК України.

У відповідності до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованихКонституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Відповідно до п.1 ч.2 цієї ж статті, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд бере до уваги покази дані в судовому засіданні свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . З пояснень свідків випливає фатично провокування вчинення злочину.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справі „Тейксейра де Кастро проти Португалії, пункти 35, 36, встановлено, що використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на субєкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (Рішення у справі „Тейксейра де Кастро проти Португалії п. 38).

Частина 2 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Однак, вищезазначені докази не можуть являтися належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.
Суд на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів достатності та взаємозвязку, прийшов до висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 обвинувачення за частиною другою ст.369-2 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.
Так, жоден з досліджених в судовому засіданні доказів не підтверджує винність обвинуваченого ОСОБА_5 у зловживанні впливом, за кваліфікуючими ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Статтею 17 ЗУ Про викорнання та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Бербера, Мессеге и Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року.
Згідно ч. 3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
З наведеного та встановленого в судовому засіданні слідує, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Виправдати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.
Заставу в сумі 24 000 гривень, яка внесена на р/р НОМЕР_4 повернути ОСОБА_5 (а.с том 1).

Речові докази - фрагменти фільтрувального паперу із сухими змивами із долоней рук ОСОБА_13 та ОСОБА_9 з контрольними фрагментами фільтрувального паперу, два конверти із зразками спеціальних хімічних речовин-знищити, мобільний телефон марки Nokia із двома сім картками, грошові кошти в сумі 254 гривні, сумку чорного кольору; штани, металевий предмет схожий на пістолет Макарова зі спорядженим магазином та 8 набоями та дозвіл на зброю повернути ОСОБА_5 ; два флеш-накопичувачі інформації повернути ОСОБА_9 ; дві металеві таблички з реєстраційним номером НОМЕР_5 , дві металеві таблички з реєстраційним номером НОМЕР_3 ; журнал обліку списків навчальних груп перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв, книгу обліку та видачі посвідчень водія особи, які тимчасово позбавлені права керування транспортними засобами на 100арк.; квитанцію про оплату та свідоцтво на імя Юсько, а також матеріали видачі посвідчень водія у 2 папках повернути Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, грошові кошти в сумі 140 доларів США та 200 гривень залишити на зберіганні банківської установи.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ: ОСОБА_1