Провадження № 1-кп/643/1115/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали кримінального провадження № 0004007 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.07.2015 року приблизно о 14 годин 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Джерельна, біля будинку № 15, діючи умисно, за раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом ривку, відкрито заволодів з лівої руки ОСОБА_5 барсеткою, яка матеріальної цінності не представляє, з речами, а саме з грошовими коштами на загальну суму 238 гривень та пенсійним посвідченням та посвідченням ветерана праці на ім`я ОСОБА_5 , після чого намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий перехожим. Тобто ОСОБА_4 вчинив усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не зміг його довести, з причин, які не залежали від його волі. Вказане майно, яке ОСОБА_4 намагався відкрито викрасти у ОСОБА_5 було вилучене працівниками поліції та передане під зберігальну розписку ОСОБА_5 16.07.2018 року.

Тобто, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не був доведений до кінця, з причин які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується формально позитивно.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя