Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/185/18 за клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому захисник адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2018.

Прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000396 від 09.11.2018, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час огляду 12.12.2018 службових кабінетів Державного архіву Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 14 «а»: два змиви з правої долоні ОСОБА_7 , змив з правої і лівої долоней ОСОБА_8 , піджак ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 A» імеі НОМЕР_1 і НОМЕР_2 з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_3 , журнал реєстрації запитів фізичних та юридичних осіб з питань наведених довідок тематичного характеру за 2014-2018 роки, калькуляцію вирахування суми 218 грн. 68 коп., яку має сплатити ОСОБА_9 за надані послуги, одну заяву ОСОБА_9 , дві відповіді ОСОБА_9 , ксерокопію листка з назвами вулиць у м. Хуст, архівну довідку щодо родичів ОСОБА_9 , дві квитанції про оплату ОСОБА_9 послуг банку і архіву.

У клопотанні стверджується, що директор державного архіву Закарпатської області ОСОБА_7 вимагав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі від 200 до 300 доларів США за видачу йому архівних довідок щодо його діда і баби, і 12.12.2018 о 12.12 при отриманні частини обумовленої суми 100 доларів США був викритий працівниками УЗЕ в Закарпатській області.

Під час огляду службових кабінетів Державного архіву Закарпатської області зазначене майно було тимчасово вилучено, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як таке, що зберегло на собі сліди злочину і може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути приховано, зіпсовано, знищено, перетворено або відчужено.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2018 клопотання задоволено: на змиви, піджак, телефон, журнал і документи, зазначені у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт.

Захисник з ухвалою слідчого судді не погодився і в апеляційній скарзі просить її скасувати, клопотання слідчого в частині накладення арешту на піджак, телефон з сім-картою і журнал залишити без задоволення. Зазначає, що вказані речі критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не відповідають, знаряддям кримінального правопорушення не були, його слідів на собі не містять, не можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а прокурор не надав слідчому судді жодного документа, який містив би інформацію про зворотне. Вказує, що накладення арешту на телефон позбавляє ОСОБА_7 звичних засобів комунікації і створює незручності для нього та його родини, а накладення арешту на журнал дестабілізує роботу установи.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст клопотання, ухвали слідчого судді і апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них прокурора провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною п`ятою статті 170 КПК передбачено також можливість накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК, повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Ці вимоги кримінального процесуального закону прокурором і слідчим суддею додержані.

Прокурор вважає встановленим, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 брали предмет неправомірної вигоди в руки, ОСОБА_7 клав його в кишені піджака, отже на ньому могли залишитись сліди речовини, якою вказаний предмет був оброблений. ОСОБА_7 спілкувався з ОСОБА_9 з використаннями мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 5 A» імеі НОМЕР_1 і НОМЕР_2 з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_3 , отже такий може бути визнаний засобом вчинення кримінального правопорушення. В журналі реєстрації запитів фізичних та юридичних осіб з питань наведених довідок тематичного характеру за 2014-2018 роки записано відомості щодо звернення ОСОБА_9 з приводу видачі йому документів, за які ОСОБА_7 була передана неправомірна вигода.

Отже є достатні підстави вважати, що всі ці предмети підпадають під зазначені у статті 98 КПК критерії: могли зберегти у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, обставини якого вважає встановленими прокурор.

Вагомих доводів на користь твердження про те, що арешт, накладений на телефон, створює такі незручності для ОСОБА_7 і його родини, а арешт, накладений на журнал настільки дестабілізує роботу установи, що це стало неспівмірним з інтересами досудового розслідування, апеляційний суд в апеляційній скарзі і поясненні захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2018, про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду 12.12.2018 службових кабінетів Державного архіву Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 14 «а»: два змиви з правої долоні ОСОБА_7 , змив з правої і лівої долоней ОСОБА_8 , піджак ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 A» імеі НОМЕР_1 і НОМЕР_2 з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_3 , журнал реєстрації запитів фізичних та юридичних осіб з питань наведених довідок тематичного характеру за 2014-2018 роки, калькуляцію вирахування суми 218 грн. 68 коп., яку має сплатити ОСОБА_9 за надані послуги, одну заяву ОСОБА_9 , дві відповіді ОСОБА_9 , ксерокопію листка з назвами вулиць у м. Хуст, архівну довідку щодо родичів ОСОБА_9 , дві квитанції про оплату ОСОБА_9 послуг банку і архіву, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: