Справа № 520/525/18
Провадження № 1-кп/520/610/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004982 від 28.11.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.04.2006 року Київським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 3 роки;

- 08.08.2007 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 14.09.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 року в 21 годину 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №6/б по пров. Байдарочний в м. Одесі, ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна, скориставшись раптово виниклим конфліктом між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 , яка переросла в бійку, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та шляхом ривка відкрито викрав з руки потерпілого планшет «ХУАВЕЙ» білого кольору, імей: НОМЕР_1 з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , який знаходився в чохлі DUBLON 7" сірого кольору, вартістю 3 105 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно, з місця скоєння злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3 105 гривень.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що 27.11.2017 року ввечері він разом зі своїм другом ОСОБА_8 повертався додому. По дорозі вони зустріли потерпілого ОСОБА_4 , який також йшов додому. Біля будинку, де проживає потерпілий, ОСОБА_9 разом з потерпілим розпивали вино. Через деякий час між ОСОБА_8 та потерпілим розпочався конфлікт, в ході якого між ними почалась бійка, вони обидва впали на землю. Він підійшов до них, хотів їх розборонити і побачив, що у потерпілого в руках був планшет, який він з силою ривком вирвав з руки потерпілого і почав тікати. Потерпілий побачив, що він відкрито викрав його планшет, почав йому кричати, але він все одно втік з викраденим планшетом. Викрадений планшет він потім продав, гроші витратив на власні потреби. Він визнає, що викрав у потерпілого планшет відкрито.
Він згоден, що спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3 105 гривень.

У скоєнні злочину щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 27.11.2017 року ввечері він повертався додому, по дорозі він пив вино. Коли підходив до свого будинку зустрів ОСОБА_10 і ОСОБА_6 . Він запропонував ОСОБА_11 разом випити вина, вони випили, потім він почав кликати свого брата, а ОСОБА_9 зробив йому зауваження і між ними почався конфлікт. Потім він з ОСОБА_8 почали битися і впали на землю. У нього в руках був планшет «ХУАВЕЙ» у чохлі. Коли він боровся на землі з ОСОБА_8 , до них підійшов ОСОБА_6 , вирвав у нього планшет і відразу втік. Він особисто бачив як ОСОБА_6 вирвав у нього з рук планшет, вважає, що ОСОБА_6 викрав його майно відкрито. Він бачив ОСОБА_6 в обличчя, тому впізнав його в період досудового слідства, як особу, яка відкрито викрала його майно. Документи на планшет та касовий чек про вартість планшету 3 105 гривень він надав слідчому, зазначені документи знаходяться в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 являється його однокласником. Раніше вони разом відбували покарання у місцях позбавлення волі за вироком суду відносно них обох, оскільки разом скоювали злочин. Після звільнення з місць позбавлення волі вони підтримували між собою відносини, знаходились в дружніх стосунках між собою.
27.11.2017 року ввечері він та ОСОБА_6 перебували у стані алкогольного сп`яніння і разом йшли додому разом із ОСОБА_6 по провулку Байдарочному в м.Одесі. По дорозі вони зустріли потерпілого, з яким у нього виник конфлікт біля будинку, де проживає потерпілий. Він почав битися з потерпілим, ОСОБА_6 участі у бійці не приймав. В процесі бійки він з потерпілим впали на землю. Коли вони лежали на землі ОСОБА_6 відкрито викрав планшет у потерпілого і втік. Коли бійка між ним та потерпілим закінчилась, потерпілий пішов додому, він також пішов додому. Куди втік ОСОБА_6 йому невідомо. Він особисто участі у викраденні майна потерпілого не приймав, зазначений злочин ОСОБА_6 скоїв самостійно.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона не була очевидцем події 27.11.2017 року. Обставини відкритого викрадення планшета у потерпілого їй відомі зі слів потерпілого ОСОБА_4 , який зранку 28.11.2017 року прийшов до неї на роботу і питав її про те, де живе ОСОБА_9 , який є її однокласником. Потерпілий розповів їй, що ОСОБА_6 відкрито викрав у нього планшет.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

- Витягом з ЄРДР від 28.11.2017 року;
- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 від 28.11.2017 року;
- Протоколом огляду місця події від 28.11.2017 року з фото таблицями;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнанняз фото таблицями від 02.01.2018 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих серед інших осіб впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 27.11.2017 року в 21 годину 30 хвилин біля будинку №6/б по пров. Байдарочний в м. Одесі відкрито викрав у нього планшет «ХУАВЕЙ»;
- Касовим чеком, згідно якого вартість планшет «ХУАВЕЙ» складає 3105 гривень 80 коп.;
- Звітом про незалежну оцінку майна - планшету «ХУАВЕЙ»;
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого умисного злочину обвинуваченим, характер вчиненого злочину, наслідки вчинення ним злочину, особу обвинуваченого, що на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не значиться, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, враховуючи всі обставини щодо обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що неможливо виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, тому вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 186 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Обрати відносно засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили. Взяти засудженого під варту в залі судового засідання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 14.12.2018 року. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1