пр. № 1-кп/759/1451/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006836 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпіий ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 26.08.2018 приблизно об 11 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні магазину «АТБ-маркет», що по вул. Верховинній, 7 в м. Києві, не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, помітив, що незнайомий йому раніше громадянин ОСОБА_6 , розрахувавшись за покупки, поклав на касі свій гаманець з грошима та, відвернувшись від нього, почав поруч складати в пакет придбані продукти. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - гаманця із грошовими коштами, що належить ОСОБА_6 , з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 приблизно об 11 год. 45 хв. цього ж дня, продовжуючи перебувати у торговому залі магазину «АТБ-маркет», переконавшись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до каси, де перебував ОСОБА_6 , та непомітно взяв належний ОСОБА_6 гаманець, вартістю 200 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1000 грн. Після цього ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене майно на власну користь та розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 26.08.2018 приблизно об 11 год. 40 хв. він, знаходячись у приміщенні магазину «АТБ-маркет», що по вул. Верховинній, 7 в м. Києві, помітив, як потерпілий ОСОБА_6 , розрахувавшись за свої покупки, поклав гаманець біля пакета, а сам складав товар у пакет, в цей момент він вирішив викрасти вказаний гаманець. Переконався, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до каси, біля якої стояв потерпілий, непомітно взяв гаманець та вийшов з магазину. Із вартістю викраденого майна погоджується.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України вірною, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, дані про особу винного, який не одружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання, пенсіонер, інвалід 2 групи, перебуває на обліку в лікаря-нарколога із діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, обмежена осудність обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 204 від 20.11.2018 ОСОБА_3 страждає психічними розладами: шизофренія, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; за своїм психічним станом під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до вимог ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.
Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно із вимогами ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005, якщо особа вчинила злочин в стані обмеженої осудності та внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, суд при постановленні обвинувального вироку та при призначенні засудженому покарання повинен враховувати його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.
За таких обставин, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 обмежено осудним, призначення йому покарання у виді штрафу та необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 94, 96 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 грн., купюрами номіналом 200 грн., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, перепустку № НОМЕР_1 , гаманець чоловічий, 2 дисконтні картки, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1