Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/427/2019 Справа №641/533/19
УХВАЛА
30 січня 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме на дріт для зарядки мобільного телефону «iPhone6» та портативний (мобільний) зарядний пристрій.
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 27.01.2019 до ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області надійшла заява гр. ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 11:00, знаходячись на станції метро «Пушкінська» КП «Харківській метрополітен», таємно заволоділа його майном, а саме: дротом для задки мобільного телефону «iPhone6» та портативним (мобільним) зарядним пристроєм.
27.01.2019 відпрацьовуючи орієнтування по вищевказаному факту, співробітниками сектору патрульної поліції відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, була встановлена гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої при собі знаходився викрадений дріт для задки мобільного телефону «iPhone6» та портативний (мобільний) зарядний пристрій.
Після чого, вході проведення огляду місця події від 27.01.2019 вилучено: дріт для задки мобільного телефону «iPhone6» та портативний (мобільний) зарядний пристрій.
В судовому засіданні слідчий не з`явився. Просив провести слухання справи без її участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1