Справа № 202/785/19
Провадження № 1кп/202/203/2019
УХВАЛА
Іменем України

01 лютого 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000422 від 03.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, з середньо-технічною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, мати похилого віку, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.185, ч.3 ст.27, ч.5 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000422 від 03.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.185, ч.3 ст.27, ч.5 ст.185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про направлення кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з тим, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, визначеної ч.1 ст. 32 КПК України, відповідно до якої, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачений підтримали заявлене клопотання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до такого.
Відповідно до вимог ст.. 32 КК України, у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межахтериторіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Так, відповідно до обвинувального акту, 11.08.2018 року ОСОБА_9 , перебуваючи у місці пролягання в ґрунтовому шарі лівої нитки дюкерної ділянки водоводу діаметром 1000 мм Дніпропетровськ-Новомосковськ від 1-го світлофору на просп. Слобожанський до ВНС ІІІ підйому вул. Сучкова, 118 м. Новомосковськ в районі вул. Вишневої СТ «Роднічок» смт. Слобожанське, Дніпровського району Дніпропетровської області, діючиу змові із невстановленими в ході досудового розслідування особами, викрали 18 фрагментів лівої нитки дюкерної ділянки водоводу - труб діаметром 720 мм, приблизно 3-4 метри кожний, які на автомобілі марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 вивезли на територію металобази по вул. Виробнича, смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до другого епізоду вчинення крадіжки, зазначено, що на початку вересня 2018 року, невстановлені в ході досудового слідства особи, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , перебуваючи на ділянці місцевості в районі перехрестя автомагістралі Харків Сімферополь та вул. Технікумівської в м. Запоріжжя вздовж дороги, в напрямку с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, керуючи раніше підшуканим краном марки «Краз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і виконували кріплення труби до стріли крану, таємно викрали чуже майно - 380 метрами трубопроводу, який складається із металевої труби діаметром 1420 мм, частину якого вивезли на територію металобази за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_9 , вчинені у Дніпровському районі м. Дніпро та у м. Запоріжжя.
Згідно з частиною 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. Частиною 3 статті 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Верховного Суді.
З огляду на таке, обвинувальний акт підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про направлення подання до Верховного Суду для вирішення питання щодо передачі його на розгляд іншого суду за територіальною підсудністю.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового слідства не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисники висловили думку про відмову у застосуванні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу, яке мотивоване тим, що відпали ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений має сім`ю, постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу та підтримав клопотання захисників.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Суд заслухавши сторони кримінального провадження наголошує, що стаття 29 Конституції України гарантує: «Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність».

Аналіз нормативної бази кримінального процесуального законодавства України встановлює, що у відповідності до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статті 177 Кримінального процесуального кодексу України і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків зазначених у клопотанні.

Саме на сторону обвинувачення, яка звертається із відповідним клопотанням, покладено обов`язок довести:

1) обґрунтованість підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення;

2) наявність реальних ризиків для кримінального провадження, існування яких підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами;

3) неможливість досягнення мети у разі застосування більш м`якого виду запобіжною заходу, ніж того, про застосування якого ставиться питання у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу під час розгляду цього клопотання судом проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частиною 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України.

За визначенням Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин. На стадії підготовчого судового засідання суд не досліджує докази, на підставі яких сторона обвинувачення встановила наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, але при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

При дослідженні наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статті 177 Кримінального процесуального кодексу України і на які вказує прокурор, суд звертає увагу на те, що в період з 12.09.2018 року по 12.10.2018 рік ОСОБА_9 перебував під домашнім арештом, будь яких відомостей про порушення зазначеного запобіжного заходу чи покладених на нього обов`язків суду не надано. Ризики щодо знищення, схову або спотворення будь яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення відсутні, оскільки все, що має значення для кримінального провадження, вилучене та арештоване. Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, відсутній, оскільки потерпілими, в обвинувальному акті зазначені юридичні особи, свідки допитані.

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя суд не може оцінювати виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а робить це з урахуванням низки відповідних факторів, і вважає, що вони свідчать про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При обговорення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу суд зазначає, що на користь звільнення ОСОБА_9 з під варти свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. Суд вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом обрання менш суворого виду запобіжного заходу.

Тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду справи не є єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Суд вважає за можливе обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 315, 316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.185, ч.3 ст.27, ч.5 ст.185 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду для внесення подання до Верховного Суду для вирішення питання про його направлення на розгляд іншого суду за територіальною підсудністю.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілогового домашнього арешту.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1) з`являтися за викликом суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.
Строк, на який покладено вищевказані обов`язки, визначити до 01.04.2019 року.
Обвинуваченому письмово (під розпис) повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Дата закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому 01.04.2019 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.
Органу Національної поліції негайно доставити обвинуваченого до місця проживання і звільнити з-під варти, поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2