Провадження № 1-кс/750/4883/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001020, -

в с т а н о в и в:

02.11.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_2 , яка означена як «Скарга на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання», в якій особа, яка таку подала, просить постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 10.10.2018 року скасувати, клопотання ОСОБА_2 від 09.10.2018 року про проведення процесуальних дій задовольнити, зобов`язати прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вилучити із матеріалів кримінального провадження №0001020: висновок експерта ЧОБ СМЕ ОСОБА_4 №26 від 05.06.2006 року (умовне позначення висновок №26-Б), складений за постановою слідчого від 05.06.2006 року, який знаходиться тільки в архіві ЧОБ СМЕ, як недійсний; вилучити з матеріалів кримінального провадження, наданих до Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України для проведення комісійної судово-медичної експертизи висновок, який був використаний для обвинувачення ОСОБА_2 в кримінальній справі №03Є04/726, бо він офіційно не складався, не реєструвався, не видавався і жодний слідчий такий висновок не отримував в ЧОБ СМЕ (встановлено постановами прокуратур м. Чернігова та області), але його знову намагаються використати та підсунути експертам для отримання від них потрібного висновку.
Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 10.10.18 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати вчинити дії, вказані у клопотанні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч.1 ст. 303 КПК України.

Скарга ОСОБА_2 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до Глави 20 та 21 Розділу ІІІ КПК України до слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій віднесено: допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у тому числі пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); обшук (статті 233236 КПК); огляд: місцевості, приміщення (в т. ч. житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); слідчий експеримент (ст. 240 КПК); освідування особи (ст. 241 КПК); залучення експерта для проведення експертизи (статті 242 244 КПК); отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК); аудіо-, відеоконтроль особи (ст. 260 КПК); арешт, огляд та виїмка кореспонденції (ст. 261262 КПК ); зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (ст. 263 КПК ); зняття інформації з електронних інформаційних систем (ст. 264 КПК); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи (ст. 267 КПК); установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу (ст. 268 КПК); спостереження за особою, місцем або річчю (ст. 269 КПК); аудіо-, відеоконтроль місця (ст. 270 КПК); моніторинг банківських рахунків (ст. 269-1 КПК); контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК); виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації (ст. 272 КПК); негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (ст. 274 КПК).

Таким чином, наведені норми діючого КПК України дозволяють звернутися до суду зі скаргою не на будь-яке рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання, а лише щодо того, яке стосується відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій,

Зі змісту вказаних норм вбачається, що оскаржувана ОСОБА_2 постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання не є такою, яка може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.

Щодо вимоги особи, яка подала скаргу стосовно зобов`язання прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вилучити із матеріалів кримінального провадження №0001020: висновок експерта ЧОБ СМЕ ОСОБА_4 №26 від 05.06.2006 року (умовне позначення висновок №26-Б), складений за постановою слідчого від 05.06.2006 року, який знаходиться тільки в архіві ЧОБ СМЕ, як недійсний; вилучити з матеріалів кримінального провадження, наданих до Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України для проведення комісійної судово-медичної експертизи висновок, який був використаний для обвинувачення ОСОБА_2 в кримінальній справі №03Є04/726, слід зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Враховуючи наведене вище, зазначена вимога не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду та взагалі не відноситься до питань, регламентованих главою 26 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Отже, оскільки особа, яка подала скаргу, оскаржує бездіяльність прокурора, яка, виходячи зі змісту ч.1 ст. 303 КПК України, не підлягає самостійному оскарженню та просить зобов`язати того вчинити певні дії, які не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України, у відкритті провадження за його скаргою слід відмовити.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 303, ч.4 ст. 304, ст. 309 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001020 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1