КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1615/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань України повернуто заявнику.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначав, що копію оскаржуваної ухвали йому вручено 15.02.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 18.02.2019.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що нібито орган досудового розслідування, державного бюро розслідувань знаходиться на території Печерського району м. Києва, за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, та що нібито оскарження бездіяльності цього органу підсудне Печерському районному суду м. Києва.
Апелянт посилається на те, що на офіційному сайті Державного бюро розслідувань відсутні відомості про те, що саме за адресою по вул. Грушевського, 12/2 у м. Києві розташований орган досудового розслідування, проводиться прийом громадян та приймаються заяви про злочини.
У той же час адресою для листування на офіційному сайті Державного бюро розслідувань вказана вул. Симона Петлюри, 15, у м. Києві, яка розташована у Шевченківському районі.
Саме за цією адресою, на переконання апелянта, знаходиться слідчий відділ Державного бюро розслідувань, про що свідчить і відповідний штамп про прийняття вказаним органом його заяви про злочин, а тому ним подано скаргу до належного суду.
У судове засідання ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин неявки не надали.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження, у них відсутні відомості про отримання апелянтом копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, про те, як зазначив в апеляційній скарзі останній, копію оскаржуваної ухвали він отримав 15 лютого 2019 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відповідно до штампу на ній подав 18 лютого 2019 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження відсутні.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 09.01.2019 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою про злочин від 02.01.2019, розпочати досудове розслідування та надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, що за адміністративно-територіальним поділом віднесено до Печерського районного суду м. Києва, а тому скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді міста Києва.
Проте з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено Главою 26 КПК України, однак прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, норми вказаної глави не містять.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306 КПК України).
З урахуванням наведеного, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення дії чи бездіяльність якої оскаржується, та подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності.
Зазначивши в ухвалі, що скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді міста Києва, слідчий суддя не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань саме за адресою: м. Київ, вул. Петлюри, 15, та вказану заяву 02.01.2019 зареєстровано під вхідним номером В-16, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.
Крім того, як убачається з офіційного сайту Державного бюро розслідувань dbr.gov.ua, адресою місцезнаходження вказаного органу зазначено: м. Київ, вул. Симона Петлюри 15, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя без законних на те підстав повернув скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що висновок слідчого судді про повернення скарги з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, є передчасним, а ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
З урахуванням того, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, оскільки питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду слідчого судді суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо повернення скарги, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань України повернуто заявнику, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3