Справа №359/1765/19
Провадження №1-кп/359/297/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
30 квітня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією об`єднаного судового провадження за кримінальними провадженнями №0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2019 року, та №0000627, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 06.03.2018 року, що надійшли до суду з обвинувальними актами, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, -

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борисполя Київської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, -

розглянувши заявлені клопотання, -

в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, та ОСОБА_4 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.00 год. 06.05.2019 року та ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.00 год. 04.05.2019 року.
30.04.2019 року під час судового засідання прокурор надав письмові клопотання щодо продовження дій запобіжних заходів щодо обвинувачених, з тих підстав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту на даний час ще існують.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , зважаючи на те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації, проживання і тренування, маєв повноцінну родину. З виписки з історії хвороби має спортивну травму, потребує операції та лікування. У зв`язку з чим просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Долучив до матеріалів справи письмове клопотання з доказами на підтвердження зазначеного.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, та задовольнити клопотання захисника і змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та просили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки останній не має на меті переховуватись від суду.
Потерпілий підтримав думку прокурора, просив задовольнити клопотання про продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим. У задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників просив відмовити.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання обвинувачених та їх захисників з тих підстав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту на даний час ще існують, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ще не закінчено, не усі свідки допитані, а тому зміна запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту на більш м`який вид запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження є недоцільною та передчасною.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та домашнього арешту, захисників обвинувачених та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на більш м`який, думку потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються даного клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наявність обвинувачення ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, зокрема,стан здоров`я обвинуваченого, та те, що останній не отримує належної медичної допомоги в умовах СІЗО, суд вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, та у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого застосовує більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив про те, що не має на меті переховуватися від суду та розуміє наслідки неявки на наступні судові засідання, виходячи з позиції сторони обвинувачення та зобов`язується в подальшому не порушувати встановлені судом обов`язки.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений може впливати на свідків та потерпілого, суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу прокурором не було надано доказів на підтвердження вказаних ризиків. Також, пояснення прокурора в судовому засіданні не містять належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Суддя вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що останній може впливати на свідків, потерпілих якимось чином, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , з урахуванням його відношення до скоєного.
З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, та у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого застосовує більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, встановивши обвинуваченому, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідні обов`язки. Такий висновок прийнято з урахуванням обставин, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 159, 160, 242, 243, 244, 314-316, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотань прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_4 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 24.00 год. 28.06.2019 року, з визначенням наступних обов`язків: не залишати місце проживання за зареєстрованим місцем ( АДРЕСА_3 ) без дозволу слідчого, прокурора, суду в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватися з обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та свідками в кримінальних провадженнях (особисто чи через третіх осіб); повідомляти слідчого, прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на особисте зобов`язання зі строком дії до 24.00 год. 28.06.2019 року, з визначенням обов`язків: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватися з обвинуваченим ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_9 та свідками в кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання, зміну засобів зв`язку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 06.05.2019 року.

Суддя: ОСОБА_1