Справа № 344/7485/19
Провадження № 1-кс/344/4000/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000867 від 18.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 порушив Правил безпеки дорожнього руху України, що призвело до настання смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Так, 17 листопада 2018 року приблизно о 23 годині 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався освітленою ділянкою проїзної частини вулиці Симона Петлюри, що в м. Коломия, проїжджаючи у напрямку центральної частини міста. У цей час, його смугою руху та у попутному із ним напрямку, рухався пішохід ОСОБА_7 . При безпосередньому наближенні до пішохода та роз`їзді із зустрічним невстановленим мікроавтобусом, водій ОСОБА_5 , проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити перешкоду для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху транспортного засобу, аж до його зупинки, унаслідок чого допустив наїзд на останнього.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.10., в частині визначення терміну «перешкода для руху», п. 2.3. б), п. 12.1. та п. 12.3.

У результаті порушення Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного та поперекового відділів хребта із переломами 1-2-го шийних хребців та 2-го поперекового хребця з крововиливами під м`які оболонки спинного мозку, що ускладнилась набряком та набуханням речовини головного та спинного мозку, від яких наступила його смерть.

26.04.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріалами клопотання також зазначено про наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини в суді; незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 відомі анкетні відомості учасників кримінального провадження та останні, внаслідок можливого тиску з боку підозрюваного, зможуть змінити свої показання в ході їх допиту в суді, якщо необхідність такого допиту виникне у подальшому; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора чи суду.

Ззастосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

До органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не має. Окрім цього, вказаний запобіжний захід недостатній для запобігання зазначеним ризикам.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а у даному випадку вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам.

Все вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт. У той же час вважаю, що застосування саме такого запобіжного заходу, буде в повній мірі обґрунтованим та достатнім.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник проти задоволення клопотання частково заперечив, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26.04.2019 року ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, висновками інженерно-транспортних, судово-медичних протоколом огляду місця події, показаннями свідків, протоколами слідчих експериментів, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз та усіма матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором жодним чином не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, неодружений, не працює та раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України.

Однак, враховуючи, що підозрюваний здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом 1 групи, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період доби 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- утриматися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 25 червня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1