ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/756/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/8742/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.1 ,2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 бере,зня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0001644, який надійшов від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України - повернутий прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що в обвинувальному акті в переліку потерпілих значиться громадянка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але обвинувальний акт не містить епізоду вчинення відносно неї ОСОБА_16 кримінального правопорушення, не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_16 використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок цивільно-правових відносин, виниклих між ними, маючи мету заволодіти грошовими коштами потерпілої, а покладені на нього зобов`язання - не виконувати. Але в супереч цьому, далі зазначається, що ОСОБА_16 зустрівся з ОСОБА_15 13.04.2018 , записав договір індивідуального виготовлення меблів № 200.4 від 136.04.2018 на суму 5000 грн., вказавши в договорі строк виконання замовлення - 45 днів. ОСОБА_16 заподіяв потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2000 грн. Таким чином, обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Крім цього, обвинувальний акт не містить епізодів вчинення ОСОБА_16 відносно ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , кримінального правопорушення, не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Більш того, в обвинувальному акті зазначені епізоди скоєння кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але в переліку потерпілих такі потерпілі не значаться, не має анкетних відомостей про їх місце народження, місце проживання та громадянство.
Таким чином, районний суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, повернути обвинувальний акт в суд першої інстанції для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказала, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. На спростування висновків суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України зазначила, що по епізоду злочинної діяльності, де потерпілою є ОСОБА_15 , текст обвинувачення має технічну помилку, невірно вказана інша особа ОСОБА_17 . Також, послалася на технічну помилку при зазначенні анкетних даних потерпілих за епізодами з потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та не погодилася з висновками суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України в даній частині. На думку апелянта, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а помилки в обвинуваченні сталися внаслідок складності справи та великої кількості епізодів й потерпілих.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, потерпілих, які поклалися на розсуд суду та вважали необхідним виправити помилки в обвинувальному акті; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_16 за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України повернутий прокурору.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
При цьому, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійсно не містить даних про вчинення злочину щодо ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча вказана особа визначена як потерпіла.
Частина обвинувачення є суперечливою, адже в ній зазначено, що ОСОБА_16 використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зустрівся з ОСОБА_15 13.04.2018 р., уклав із нею договір та заподіяв потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Також, обвинувальний акт не містить епізодів вчинення ОСОБА_16 відносно ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , кримінального правопорушення, хоча ці особи визначені як потерпілі.
В обвинувальному акті зазначені епізоди скоєння кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але в переліку потерпілих такі потерпілі не значаться, не має анкетних відомостей про їх місце народження, місце проживання та громадянство.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі та даному рішенні підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті та переліку потерпілих осіб із зазначенням їх анкетних даних може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Довід прокурора в апеляції про те, що недоліки обвинувального акту є лише технічними помилками, які не впливають на суть обвинувачення є неприйнятними. Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.
Посилання прокурора при апеляційному розгляді справи про можливість зміни обвинувачення в суді та виправлення таким чином недоліків обвинувального акту також є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений повинен знати суть пред`явленого обвинувачення до початку судового розгляду.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_16 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: