Провадження № 1-кс/523/4091/18
27.11.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд м.Одеси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на дерев`яну дошку, -
Відповідно до даного клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2018 року до ч/ч Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що 11.10.2018 року ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на території свого домоволодіння для шиферного паркану висота якого близько 2-х метрів, який розділяє територію між подвір`ям останньої та ОСОБА_6 , шляхом нанесення удару дерев`яною дошкою, довжина якої складає 55 см ширина 20 см та товщина 10 см., останню, чим спричинила тілесні пошкодження ОСОБА_6 .
Згідно поданого клопотання 22.11.2018 року потерпілою по даному кримінальному провадженні було добровільно видано дерев`яну дошку довжина якої складає 55 см ширина 20 см та товщина 10 см, якою було вчинено злочин в якості речового доказу. 22.11.2018 року слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , було проведено огляд речового доказу, за участю двох понятих, який мав місце кабінет №14 СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Чорноморського Козацтва, 31, в період часу з 15.05 годин по 15.25 годин, а саме: дерев`яна дошка, довжина якої складає 55 см ширина 20 см та товщина 10 см.
В поданому клопотанні слідчий, посилаючись на ст.ст.170 ч.1, 170 ч.3, 98 КПК України, просила накласти арешт на вищевказану дерев`яну дошку.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, мотивуючи тими ж підставами, що вказані в самому клопотанні.
Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням та долученими до нього документами, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі слідуючого.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК, згідно із якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Таким чином, ознайомившись із поданим клопотанням та долученими до нього документами, вислухавши думку прокурора, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування стосовно необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні річ, приймаючи до уваги відсутність належного доказового підтвердження, у зв`язку із чим слідчим суддею не встановлено достатніх підстав для можливості задоволення клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про накладення арешту на вищевказану річ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про накладення арешту на дерев`яну дошку, довжина якої складає 55 см ширина 20 см та товщина 10 см, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1