Справа № 333/6115/18
Провадження №1-кс/333/1813/18
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_5 , про арешт майна та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
07.11.2018 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотан ням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що у ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.11.2018 року, у вечірній час, біля посту № 1 «Тефлон», по вул. Космічній у м. Запоріжжі, був зупинений автомобіль «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів якого було виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля.
06.11.2018 року у ході проведення огляду місця події біля буд. № 146 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, був вилучений вищевказаний автомобіль «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі на зв`язці із трьох ключів.
Слідчий зазначає, що необхідно накласти арешт на вищевказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі на зв`язці із трьох ключів, оскільки вони є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить телефонограма, долучена до матеріалів справи. Заяв, клопотань до суду не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить телефонограма, долучена до матеріалів справи. В телефонній розмові повідомив, що не має можливості з`явитися до суду, оскільки перебуває за межами м. Запоріжжя, а саме у м. Василівка Запорізької області. Повідомив також, що проти клопотання слідчого про накладення арешту заперечує у повному обсязі, не розуміє підстави накладення арешту, оскільки він не переховується, автомобіль добровільно залишив поліцейським для проведення всіх необхідних експертиз.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлене слідчим клопотання про накладення арешту, надала суду пояснення, аналогічні викладені в клопотанні, просила суд його задовольнити.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, взявши до увагу думку ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (кримінальне провадження № 000377), а саме у фабулі дослівно зазначено, що 06.11.2018 року біля буд. 146 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, працівниками поліції було виявлено легковий автомобіль «Volkswagen Passat», з д.р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт на який НОМЕР_3 має ознаки підробки та рахується за іншим транспортним засобом. 06.11.2018 року, проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено вищевказаний автомобіль та технічний паспорт ( НОМЕР_4 від 06.11.2018 року). В графі «особа, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї» та у графі «юридична особа, щодо якої здійснюється провадження та представник юридичної особи» не зазначено конкретну особу (осіб), юридичну особу.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, встановлено, що 06.11.2018 року, у вечірній час, біля посту № 1 «Тефлон», по вул. Космічній у м. Запоріжжі, був зупинений автомобіль «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів якого було виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля.
06.11.2018 року у ході проведення огляду місця події біля буд. № 146 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, був вилучений вищевказаний автомобіль «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі на зв`язці із трьох ключів.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, клопотання слідчого містить формулювання підстав і мети арешту майна: для збереження та подальшого невідчудження речових доказів. Тобто, не вбачається, що предмет арешту є речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.
Лише згадування слідчим у тексті постанови про збереження в якості речових доказів, не свідчить про доведеність, дійсність та переконливість висловлених слідчим припущень з цього приводу.
З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ключі, не визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню. Слідчим та прокурором не надано доказів про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.
Також, слідчим не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином - існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений.
Разом з тим, не обґрунтовано, які перешкоди чинить водій ОСОБА_6 , який керував вищевказаним автомобілем, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на майно.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що не має підстав для арешту вилучених предметів: автомобіля «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключів на зв`язці із трьох ключів, що залишені на зберіганні у Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту.
Відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме: автомобіля «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключів на зв`язці із трьох ключів відмовити.
Тимчасове вилучене майно: автомобіль «Volkswagen», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі на зв`язці із трьох ключів, залишені на зберіганні у Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, після проведення відповідної судово-технічної експертизи, повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.11.2018 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1