У Х В А Л А
08.04.2019 Справа №607/21393/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження №0000208 стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.3 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, -

встановив:
Прокурор ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на існування ризиків для кримінального провадження. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у нього слабкі соціальні зв`язки, перебуваючи на волі він може переховуватися від суду, тому що усвідомлює тяжкість передбаченого законом покарання, або вплинути на свідка сторони обвинувачення щоб він надав неправдиві показання.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що підтримує заявлене клопотання, посилаючись на вказані у ньому ризики; Захисник ОСОБА_7 заперечив клопотання прокурора, пояснивши, що для ОСОБА_6 достатнім може бути запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Якщо суд не змінить запобіжний захід необхідно зменшити заставу, тому що раніше визначений розмір є непомірним; Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що у нього хвора мати, якій необхідна допомога в домашньому господарстві.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого суспільно небезпечних діянь. У реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано вагомі докази винуватості обвинуваченого. Однак, з метою не допустити сумнівів у неупередженості, суд вважає за доцільне зазначити, що на підставі ст.198 КПК України, вказані в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду.
За вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень законом передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі за ч.3 ст.307 КК України на строк від дев`яти до дванадцяти років та за ч.3 ст.311 КК України від п`яти до восьми років.

Суд вважає, що з метою нівелювати докази ОСОБА_6 може вплинути на свідка сторони обвинувачення, якого не допитано, оскільки знає адресу проживання, тому що був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Крім цього, анкетні відомості та адреси свідка вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування копію якого 18 жовтня 2018 року вручено ОСОБА_6 під розписку, яку долучено до обвинувального акта. Також, усвідомлюючи тяжкість передбаченого законом покарання ОСОБА_6 може ухилитися від правосуддя. Отже, наведені прокурором ризики об`єктивно існують, тому до обвинуваченого необхідно застосовувати запобіжний захід адекватний існуючим ризикам.

Суду не надано доказів того, що обвинувачений не може утримуватися під вартою за станом здоров`я, а також про тяжкий матеріальний стан. Наявність декількох ризиків у сукупності унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, тому що жоден з них не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Альтернативою перебуванню під вартою для ОСОБА_6 є раніше визначена йому застава.

Враховуючи наведене суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому на домашній арешт та зменшення розміру застави немає.

Отже, ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці, враховуючи, що розгляд кримінального провадження лише на початковій стадії, а з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається значна кількість доказів, котрі треба дослідити. У зв`язку з ухваленням такого рішення ОСОБА_6 необхідно продовжити строк для внесення раніше визначеної застави та покладених на нього обов`язків, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року, під час обрання запобіжного заходу, на період до прийняття рішення про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Керуючись Главою 18, ст.331 КПК України, суд,-

постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

ОСОБА_6 продовжити строк тримання під вартою до 6 червня 2019 року включно.

ОСОБА_6 продовжити строк внесення застави в розмірі 528600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень до 9 квітня 2019 року або постановлення ухвали суду про зміну, обрання, скасування чи продовження запобіжного заходу.

У випадку внесення застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти і з цього часу до 6 червня 2019 року або постановлення ухвали суду про зміну, обрання, скасування чи продовження запобіжного заходу на нього покладаються обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за першою вимогою; не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3