Справа № 638/837/17
Провадження № 638/837/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7

з участю захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 003540 від 15 липня 2017 року, № 0005392 від 28 жовтня 2016 року відносно
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, хронічні захворювання та інвалідності спростовує, раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ухвали від 19 червня 2018 року вказаний вирок колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області залишено без змін, у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15,ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
27 жовтня 2016 року, близько 23.30 години, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_9 , яка знаходилася поблизу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном ОСОБА_9 , а саме її мобільного телефону торгової марки «Xiaomi Redmi Note 2». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 попрохав у ОСОБА_9 її мобільний телефон під приводом зателефонувати, на що потерпіла погодилася, та відійшов від ОСОБА_9 , і не повернув вищевказаний мобільний телефон чим обернув викрадене майно на власну користь, тим самим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6025 від 30.11.2016 року на суму 3561 гривен 50 копійок.

Крім того, 18 квітня 2017, ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів вступив у злочинну змову із встановленою особою, стосовно якого матеріли виділені в окреме кримінальне провадження, з метою таємного викрадення чужого майна. Розподіливши між собою злочинні ролі та о 16.30 того ж дня, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, знаходячись у приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 62, маючи вільний доступ до товарів, які були розташовані в торгівельному залі магазину, знаходячись у відділі з кондитерськими виробами, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, прикрив собою вищевказану особу, який взяв з полиці для торгівельної продукції 7 плиток шоколаду «Корона «Макс Фан», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6222 від 24.04.2017, склала вартістю 349 гривень 93 копійки. Після чого ОСОБА_7 продовжуючи спільний злочинний умисел, взяв 6 плиток шоколаду «Корона «Макс Фан», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6222 від 24.04.2017, склала 299 гривень 94 копійок, вартість викрадених обома 13 плиток шоколаду, склала 649 гривень 87 копійок, які вони поклали до кишень своїх курток. Після чого, не розрахувавшись за вищезазначений товар, останні намагалися перетнути касову зону, проте довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх протиправні дії були помічені та припинені співробітниками охорони супермаркету.

Також, 14 липня 2017 року приблизно о 13.40 ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку №6, розташованого за адресою: м. Харкові вул. Шекспіра, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_10 яка йшла на зустріч йому, на шиї якої знаходились золоті прикраси - ланцюжок та хрестик.

Після чого у ОСОБА_7 раптово виник корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , а саме золотих прикрас які знаходились у неї на шиї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , діючи повторно, із корисливих мотивів ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 та ривком зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби вагою 6,54 грам, на якому знаходився підвіс 585 проби вагою 4,48 грам, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4028 від 18.09.2017 становить 6430,17 гривень.

Після цього ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення разом з золотими прикрасами потерпілої, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 6430,17 гривень.

Крім цього, 24 липня 2017 приблизно о 13.45 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №5, розташованого за адресою: м. Харкові вул. Сумгаїтська, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка йшла попереду нього, на шиї якої знаходився золотий ланцюжок.

Після чого у ОСОБА_7 раптово виник корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , а саме золотого ланцюжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , діючи повторно, із корисливих мотивів, ОСОБА_7 , підійшов ззаду до ОСОБА_11 та ривком зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби вагою 15.63 грамів, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №16179 від 30.08.2017, склала 14067 гривень.

Після цього ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення разом з майном потерпілої, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 14067 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що з ОСОБА_9 він раніше був знайомий, а 27 жовтня 2016 року він гуляв з нею, в цей момент у нього виник умисел на заволодіння її телефону, він попрохав вказаний телефон, та після цього відійшов у сторону, у подальшому так і не повернув телефон. Наступного дня він намагався повідомити, що відшкодує його вартість, проте потерпіла повідомила, що вона звернулась до правоохоронних органів. Також , ОСОБА_7 повідомив, що він разом з приятелем пішли до магазину, приятель попросив його прикрити його, з метою крадіжки шоколадок, у подальшому вони разом з приятелем викрали з магазину ТОВ « Сільпо- Фуд» 13 шоколадок, проте були затримані охороною магазину. Також повідомив, що 14 липня 2017 року він йшов по вул. Шекспіра в м. Харкові, побачив ОСОБА_10 , яка йшла по вулиці, тут його увагу привернув ланцюжок, яким був на шиї ОСОБА_10 , тому він зірвав його, та у подальшому продав його, схожі події відбулися з ним та ОСОБА_11 , у якої він також 24 липня 2017 року зірвав ланцюжок по вул. Сумгаїтській в м. Харкові, який також у подальшому продав. Просив суворо його не карати. Визнав позовні вимоги.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого та потерпілі в судове засідання не з`явився, надали заяви, де просив суд розглядати кримінальне провадження за їх відсутності. Позовні вимоги заявляла потерпіла ОСОБА_9 , та надала заяву, де просила їх задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , раніше судимий, на обліку в обласному наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, характеризуеться позитивно.

Відповідно до статті 66 КК України, обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом встановлені, як щире каяття.

Відповідно до статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин, злочини середньої тяжкості, також злочин невеликої тяжкості .

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

До суду з позовними вимогами звернулася потерпіла ОСОБА_9 . В позовній заяві зазначає, що сума збитків складає 3899,00 гривен, а також 5000 гривен суму моральної шкоди, завданої незаконними діями обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_7 визнав позовні вимоги в повному обсязі. Та просив їх задовольнити, вказав, що розуміє, що він завдав істотну шкоду інтересам позивачки. Суд при таких обставинах вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги, вважаючи їх справедливими та доведеними.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкцій статей Кримінального кодексу України за якими він звинувачується у вигляді позбавлення волі.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_7 засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року до чотирьох років позбавлення волі, за злочин вчинений 15 серпня 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року вказаний вирок залишено без змін.

28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою за вказаним кримінальним провадженням.

На час ухвалення вказаного вироку ОСОБА_7 покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України не відбув.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,-

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст.15,ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, визнати у винним вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

В силу ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 28серпня 2017 року по 07 березня 2019 року включно в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання обчислювати з 28 серпня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в умовах державної установи « Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 13 грудня 2006 року Фрунзенським РВ ГУМВС України в Харківській області на користь держави витрати за проведення експертиз №6025 від 30.11.2016 - 175 гривен 92 копійки, № 6222 від 24.04.2017 - 99 гривен, №16179 від 30.08.2017 495гривен, №4028 від 18.09.2017 - 98 гривен 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 13 грудня 2006 року Фрунзенським РВ ГУМВС України в Харківській області на користь ОСОБА_9 суму 3899 гривен розмір майнових збитків та 5000 гривен- розмір моральної шкоди.

Речовий доказ диск, з записом з відеокамер ТОВ « Сільпо- Фуд» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захисникові.

Головуючий суддя: ОСОБА_1