Справа № 712/707/19
Провадження №1-кс/712/446/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

17 січня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0000251 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивує тим, що 16.01.2019 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звернувся із заявою комерційний директор ТОВ "Красногірський олійний завод" гр. ОСОБА_4 , 1964 р.н., який повідомив про те, що 15.01.2019 року працівники бухгалтерії товариства перерахували грошові кошти на банківський рахунок № НОМЕР_1 в якості авансу за поставку соняшника фермерським господарством "В`язівське", але на даний час товар не отримали, та особа, яка представлялася представником вищевказаного господарства на зв`язок не виходить. А тому ТОВ " Красногірський олійний завод" завдано матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. Зі слів заявника кошти перераховані в якості сплати вартості товару перебувать на банківському рахунку ТОВ "Вестерн Юст", , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ( ЄО 2532 від 16.01.2019).

По вказаному факту було відкрито кримінальне провадження № 0000251 від 16.01.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що 15.01.2019 року працівники бухгалтерії ТОВ «Красногірський олійний завод» за умовами договору №38, укладеним між особою котра в ході спілкування представилася директором ФГ «Вязівське» та назвалася ОСОБА_5 , котрий ІНФОРМАЦІЯ_1 з електроної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 переслав відскановану копію підписаного ним договору про поставку ФГ «Вязівське» соняшнику для ТОВ «Красногірський олійний завод», перерахували грошові кошти в сумі 3,300,000 грн. на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який вказано в договорі, в якості авансу за поставку соняшника Фермерським Господарством "В`язівське" на користь ТОВ «КОЗ», та відповідно до домовленості в ході спілкування з так званим ОСОБА_5 , ТОВ «КОЗ» надають свої вантажні автомобілі та в свою чергу ФГ «В`язівське» здійснює погрузку соняшнику. Так, 15.01.2019 ТОВ «КОЗ» було направлено вантажні автомобілі до ФГ «В`язівське» для здійснення погрузки соняшнику та доставки до ТОВ «КОЗ», однак прибувши на місце, в ході спілкування водії автомобілів повідомили, що погрузка соняшнику відбуватись не буде оскільки головний бухгалтер ФГ «В`язівське» повідомив їм, що кошти за сплату вартості соняшнику на рахунок ФГ «В`язівське перераховані не були.

16.01.2019 ОСОБА_4 , який являється комерційним директором ТОВ «КОЗ» та представником вищевказаного товариства разом з менеджером товариства Вікторем, у зв`язку із виникненням проблем в ході організації погрузки соняшнику, направилися до ФГ «В`язівське». Так прибувши до ФГ «В`язівське», в ході спілкування з посадовими особами ФГ «В`язівське», а саме з головним бухгалтером в/в підприємства та дійсним директором підприємства ОСОБА_5 представнику потерпілого було повідомлено, що особа котра з ними контактувала з приводу оформлення договору та поставки соняшнику для ТОВ «КОЗ» не являється ОСОБА_5 , та в ході огляду направленого представнику потерпілого по електронній пошті договору спільно з працівниками ФГ «Вязівське», останні повідомили, що вказані в договорі платіжні реквізити не являються реквізитами банківського рахунку ФГ «В язівське». 16.01.2019 ОСОБА_4 було з`ясовано, що кошти перераховані зі сторони «ТОВ «Красногірський олійний завод» в якості сплати вартості соняшнику перебувають на банківському рахунку ТОВ "Вестерн Юст", , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .

Виникла необхідність у зверненні до суду з відповідним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Частиною 4 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до частини 4 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Постановою слідчого від 16.01.2019 року зазначенні в клопотанні грошові кошти визнанні речовими доказами.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 16.01.2019 року та показів бухгалтера ФГ «Ф`язівське» кошти на рахунок останнього не надходили та зазначений рахунок в платіжному дорученні № 19 від 15.01.2019 року не являється рахунком ФГ «Ф`язівське». Крім того ТОВ «КОЗ» було направлено вантажні автомобілі до ФГ «Ф`язівське» для погрузки товару, разом з тим водії не здійснили погрузну, оскільки кошти на рахунок підприємства не перераховані. В подальшому 16.01.2019 року данні кошти були перераховані на банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ТОВ "Вестерн Юст", .

Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави, а також для припинення та подальшого запобігання скоєння злочину аналогічним способом, на даний час необхідно накласти арешт на рахунок ТОВ "Вестерн Юст", , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , яке зазначено в клопотанні в межах суми 3 300 000 грн.

Керуючись ст. ст. 40, 98,100, 131, 132, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на рахунок ТОВ "Вестерн Юст", , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , в межах суми 3 300 000 грн.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 та, або за його дорученням працівників УКР ГУНП в Черкаській області: начальника сектору УКР ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_6 , начальника сектору УКР ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1