18.02.2019
Справа № 522/1824/19
Провадження №1-кс/522/2087/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю серетаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка виразилась у неповерненні майна в рамках кримінального провадження №0000466 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою в якій просить зобов`язати прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000466, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 автомобіль марки «КАМАЗ» модель «5511» номер рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску.
В обґрунтування скарги ОСОБА_5 посилається на наступне.
Так, в рамках кримінального провадження №0000466 від 01.11.2018 р. за ознакми кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, 06.11.2018 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси накладено арешт на майно, серед якого автомобіль марки «КАМАЗ» модель «5511» номер рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_5 .
В подальшому за клопотанням ОСОБА_5 , ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2019 р. скасовано арешт автомобіля марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в частині заборони користування автомобілем та передано даний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_5
31.01.2019 р. ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою до прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , з проханням передання зазначеного автомобіля, однак автомобіль йому передано не було.
Враховуючи те, що на даний час скасовано арешт вищезазначеного майна, його неповернення призводить до обмеження права користування ОСОБА_5 майном, яке є єдиним джерелом доходу для його сім`ї.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених вище підстав.
Прокурор заперечував проти задовлення скарги, посилаючись на те, що ухвала суду про скасування арешту майна не надходила до прокуратури.
Розглянувши скаргу, дослідивши надані матеріали, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000466 від 01.11.2018 р. за ознакми кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, 06.11.2018 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси накладено арешт на майно, серед якого автомобіль марки «КАМАЗ» модель «5511» номер рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_5 .
В подальшому за клопотанням ОСОБА_5 , ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2019 р. скасовано арешт автомобіля марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в частині заборони користування автомобілем та відповідно до ухвали зазначений автомобіль слід передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .
Таким чином, оскільки арешт автомобіля марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 скасовано, процесуальний керівник був зобов`язаний зазначене майно повернути його власникові.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України. До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Згідно ч.2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
За таких обставин, приходжу до висновку, що автомобіль марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , має бути повернутий його власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 303-307, 376 КПК України:

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка виразилась у неповерненні майна в рамках кримінального провадження №0000466 - задовольнити.
Зобов`язати прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000466, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 автомобіль марки «КАМАЗ» модель «5511» номер рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: