Справа № 621/321/19
Пр. № 1-кс/621/123/19
Ухвала
Іменем України

08 лютого 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ;
підозрюваного ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньо - технічною освітою, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , у провадженні, якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000965 від 24.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.10.2018 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив поряд із вищевказаним будинком, та у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 в той же день та час 22.10.2018 року, близько 19 години 30 хвилин, зателефонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким в той вечір разом вживав спиртні напої та який на той час знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , та попрохав останнього вийти на вулицю. Після чого ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 , який відразу ж вийшов із будинку та останні, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, наздогнали потерпілого ОСОБА_7 та підбігши до нього, зі спини нанесли останньому один удар невизначеним предметом в область потиличної частини голови ззаду, від якого ОСОБА_7 впав на землю, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , продовжуючи діяти умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, нанесли ОСОБА_7 не менше 3-х ударів ногами по різним частинам тіла.
В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку судово- медичної експертизи №12-14/140-3м/18 від 26 листопада 2018 року було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ділянки травматичного набряку м`яких тканин в потиличній області, в поперековій області справа, на тильній поверхні лівої кисті, на долонній поверхні правої кисті, синець на передній поверхні лівого стегна, забиті рани на слизовій оболонці верхньої губи праворуч та ліворуч. По ступеню тяжкості ділянка травматичного набряку м`яких тканин в потиличній області, в поперековій області справа, на тильній поверхні лівої кисті, на долонній поверхні правої кисті, синець на передній поверхні лівого стегна, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). По ступеню тяжкості забиті рани на слизовій оболонці верхньої губи праворуч та ліворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
В наслідок завдання вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість та таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_9 подавили волю останнього та позбавили його можливості здійснювати супротивлення, після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи діяти із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, з метою доведення свого злочинного умислу направленого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, до кінця, скориставшись безсвідомим станом потерпілого заволоділи майном останнього, а саме: мобільним телефоном торгової марки «Lenovo», модель А 916, бувшим у використанні, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 208 від 22 січня 2019 року 1227,50 грн.; гаманцем виготовленим із шкірозамінника, бувшим у використанні, який для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти у сумі 100 гривень та банківські картки ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ім`я ОСОБА_7 .
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 з урахуванням висновку експерта № 208 від 22.01.2018 року матеріальну шкоду на загальну суму 1427,50 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, наступного дня, 23.10.2018, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме викрадення грошових коштів з банківської картки ПАТ «Креді Агріколь Банк» із номером основного рахунку НОМЕР_1 зареєстрованої на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прибули до крамниці «Калинка», що розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Сергія Закори, буд. 27, де, продовжуючи діяти умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб в той же день 23.10.2018 року придбали продукти харчування та спиртні напої, за які здійснили безготівкові платежі, на загальну суму 194,05 грн., розрахувавшись грошовими коштами з вищевказаної банківської картки, таким чином таємно, протиправно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, заволоділи грошовими коштами, які належали ОСОБА_7 , в загальній сумі 194,05 грн., чим завдали останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
08.02.2019 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.
Вина ОСОБА_4 підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.10.2018 року та додатковим протоколом допиту потерпілого від 27.11.2018 року, який надав свідчення про те, що 22.10.2018 року, коли він проходив по вул. Дружби в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області невідомі йому особи нанесли йому удар ззаду в область потилиці та почали завдавати удари по різним частинам тіла та вимагати віддати все, що в нього є, після чого потерпілий втратив свідомість та через деякий час опритомнівши виявив відсутність свого мобільного телефону та гаманця; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.10.2018 року та додатковим допитом свідка від ОСОБА_10 від 11.01.2019 року, який надав свідчення про те, що 22.10.2018 року близько 21 години він вийшов зі свого будинку і побачив біля буд. АДРЕСА_2 компанію молодих людей серед яких знаходився ОСОБА_4 і наносили удари по обличчю потерпілого ОСОБА_7 та вимагали грошові кошти та після того як свідок ОСОБА_10 зробив зауваження втекли з місця події; протоколом огляду місця події від 23.10.2018 року, який проводився в адміністративній будівлі АДРЕСА_2 , в ході якого у гр. ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон торгової марки «LENOVO», модель А 916, який належить потерпілому ОСОБА_7 ; висновком судово - медичного експерта №12-14/140-3м/140 від 26.11.2018 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_7 маються легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення про те, що підозрюваний ОСОБА_4 22.10.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин вийшов з його квартири, після чого, приблизно через 20 хвилин ОСОБА_4 зателефонував гр. ОСОБА_8 , який знаходився в квартирі та сказав йому вийти на вулицю, після чого, наступного дня, а саме 23.10.2018 року ОСОБА_11 виявив в своїй квартирі мобільний телефон торгової марки «LENOVO» модель А 916, який належить потерпілому ОСОБА_7 , на що ОСОБА_4 пояснив, що він знайшов даний мобільний телефон, а 23.10.2018 року ОСОБА_8 надав свідку ОСОБА_11 та ОСОБА_4 для розрахунку в магазині банківську картку потерпілого ОСОБА_7 .
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 187 КК України) та покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк (ч. 2 ст. 185 КК України).
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.
На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000965 від 24.10.2018 року, за ч. 2 ст. 187 КК України; рапорту Зміївського ВП щодо надходження повідомлення від ОСОБА_7 про побиття його невідомими особами; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.10.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.10.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 25.10.2018 року; протоколу огляду місця події від 23.10.2018 року; сохранної розписки потерпілого ОСОБА_7 ; висновку експерта №12-14/140-Зм/18 від 26.11.2018 року; протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.11.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 27.11.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 11.01.2019 року; документів що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 ; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29.01.2019 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 29.01.2019 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 під час розгляду клопотання просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. В якості обґрунтування доцільності застосування домашнього арешту вказали, що ОСОБА_4 одружений, має двох малолітніх дітей та міцні соціальні зв`язки. Вказали про наявність хвороби та необхідність проводити її лікування. Наміру переховуватись від органів слідства та суду підозрюваний не має.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1, п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вивченні особи підозрюваного встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має місце постійного проживання, є батьком двох малолітніх дітей, не працює, хворіє.
Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, йому загрожує покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк (ч. 2 ст. 185 КК України), або позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна (ч. 2 ст. 187 КК України).
Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність міцних соціальних зв`язків, сукупності життєвих та сімейних обставин, які виявились певним каталізатором поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання підозрюваного та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 21-00 год. до 06-00 год. наступного дня залишати місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого відділу Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області, прокурора Зміївського відділення Чугуївської місцевої прокуратури, суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття. Не виїжджати за межі Зміївського району Харківської області без дозволу слідчого відділу Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області чи до прокурора Зміївського відділення Чугуївської місцевої прокуратури.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді - до 08 квітня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1