Справа № 453/46/18
№ провадження 1-в/453/11/19
У Х В А Л А
іменем України

21 березня 2019 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Сколівського РС філії Державної

установи «Центр пробації» у Львівській області

Міністерства юстиції України ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області у порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, справу за поданням Сколівського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України про застосування покарання за наявності кількості вироків щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавки Кіровського району Автономної Республіки Крим, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , засудженого 12.11.2018 року Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України; засудженого 12.12.2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України,-

в с т а н о в и в:

Фахівець Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України ОСОБА_4 як особа, уповноважена згідно ч. 1 ст. 539 КПК України звертатися до суду для вирішення питань, які виникають під час виконання вироку, 06.03.2019 року внесла на розгляд суду подання, погоджене у встановленому порядку, в якому просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 ..

Подання обґрунтоване тим, що 02.01.2019 року до Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України на виконання надійшло розпорядження та вирок Сколівського районного суду Львівської області від 12.11.2018 року відносно ОСОБА_5 , яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України. 04.03.2019 року до Сколівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України на виконання надійшло розпорядження та вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, в якому відсутні відомості про врахування попереднього вироку. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочини до постановки на облік у Сколівському районному секторі та продовжує перебувати на обліку, фахівець Сколівського районного сектора з питань пробації була змушена звертатися до суду із даним поданням.

Представник Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України фахівець ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги подання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 підтримала у повному обсязі з підстав, що у ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши висновок прокурора, яка не підтримала подання про застосування покарання за наявності кількості вироків, в силу його безпідставності, пояснення учасників справи, вивчивши зібрані матеріали справи, дійшов такого висновку.

12.11.2018 року ОСОБА_5 засуджений Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На виконання до Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України вирок надійшов 02.01.2019 року.

12.12.2018 року ОСОБА_5 засуджений Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На виконання до Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України вирок надійшов 04.03.2019 року.

Таким чином, встановлено, що на даний час на виконанні у Сколівському РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України відносно ОСОБА_5 перебувають два вироки від 12.11.2018 року та від 12.12.2018 року, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік по кожному вироку відповідно.

Вказані вироки перебувають на виконанні у Сколівському РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України окремо, що підтверджено сторонами кримінального провадження, матеріалами подання, розпорядженнями судів про направлення вказаних вироків на виконання та повідомленнями Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України про прийняття вказаних вироків до виконання.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_5 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Сколівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного подання порушує суть вироків та може погіршити становище засудженого, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, щодо заявленого клопотання про приведення вироку у відповідність до ч. 4 ст. 70 КК України, суд зазначає, що вирок суду від 12.11.2018 року та вирок суду від 12.12.2018 року, які фактично просить змінити заявник у своєму поданні, не оскаржені сторонами кримінального провадження та набрали законної сили.

Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Сколівського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України про застосування покарання за наявності кількості вироків щодо засудженого ОСОБА_5 , - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1