11.12.2018
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання,
17.09.2018 до слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області було подано клопотання про проведення одночасного допиту потерпілої та свідка ОСОБА_4 з метою усунення розбіжностей у показаннях потерпілої та свідка ОСОБА_4 та забезпечення доказів скоєного кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СВ У СБУ в Одеській області ОСОБА_5 від 19.09.2018 було відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої про проведення одночасного допиту.
Заявник вважає що, постанова слідчого ОСОБА_5 від 19.09.2018 є необгрунтованою та незаконною, оскільки досудове розслідування проводилось з порушеннями вимог КПК України.
В судовому засіданні заявник підтримала скаргу в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки представника заявника, ухвалив слухати провадження за його відсутності.
Розглянувши скаргу, заслухавши заявника, вивчивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дії.
17 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до СВ УСБУ в Одеській області із клопотанням про проведення одночасного допиту потерпілої та свідка ОСОБА_4
Однак, аналіз вивчених документів, яких було надано до суду у сукупності з обставинами, встановленими в судовому засіданні дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання суперечить вимогам чинного кримінально - процесуального законодавства, оскільки:
Згідно ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Проте, постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 слідчим винесено не було.
Проведення даних слідчих дій є необхідною умовою прийняття процесуального рішення щодо складання обвинувального акту або закриття кримінального провадження.
ЄСПЛ при розгляді порушення права особи на справедливий суд при дослідженні питання допустимості доказів у справі «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.2008 року в п.200 - п.209 зазначив, що «У змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосується фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх».
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а насамперед події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення - покладається на слідчого, прокурора.
Однак, відповідно до ст. 223 КПК України слідчі дії можуть здійснюватися за клопотанням сторони захисту, потерпілого.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є потерпілою по даному провадженню, тому у відповідності до ст. 56 КПК України під час досудового розслідування серед іншого, має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку слідчі дії повинні бути проведені, за участю особи, яка ініціювала її проведення, тобто ОСОБА_3 .
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 55, 56, 92, 220-223, 303, 318 - 380 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання задовольнити.
Постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 19.09.2018 року скасувати.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 виконати вимогу, зазначену в клопотанні від 17.09.2018 року про проведення процесуальної дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: