Справа 127/8362/19
Провадження 1-кс/127/4918/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0004792 внесеного до ЄРДР 13.12.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.03.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0004792 від 13.12.2018, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 06.05.2014, та за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.06.2004, в період часу з 13:50 год. до 14:10 год. 12.12.2018, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, перебуваючи на третьому поверсі КП «Вінницький технічний ліцей», що по вул. Монастирській, 4, в м. Вінниці, де ОСОБА_4 перебував в особистих цілях, шляхом відкриття дверей, які закриваються на замок, однак, на той час не були зачинені, проник до приміщення спортивної роздягальні та діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з кишені піджака ОСОБА_7 , вчинив крадіжку належних ОСОБА_8 мобільного телефону фірми виробника «Xiaomi Redmi 4-X», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з полімерним чохлом, чорного кольору, в якому знаходилася сім-картка оператора «КиївСтар» за номером НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 16-18/19-21 від 03.01.2019 загальна ринкова вартість мобільного телефону, фірми виробника «Xiaomi Redmi 4-X», в корпусі чорного кольору, полімерного чохла, чорного кольору та сім-картки оператора «КиївСтар», складає 2 710,90 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 сховав вищевказаний мобільний телефон до кишені своєї куртки та залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2 710,90 грн.

За даним фактом 13.12.2018 року, Вінницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004792 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

«__».03.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Будучи допитаним в якості підозрюваного свою вину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_4 не визнав.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

протоколом огляду місця події;

фототаблицею до протоколу огляду місця події;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

заявою гр. ОСОБА_4 ;

протоколом огляду місця події;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів;

протоколом огляду матеріалів відеозапису;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 16-18/19-21;

протоколом огляду предмету;

протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

та іншими матеріалами кримінального провадження.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше засуджена: 14.03.1996 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 229-6 КК України (редакції 1960 року), до позбавлення волі на строк 2 роки; 20.12.1996 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Піщанського районного суду Вінницької області на 10 місяців 29 днів; 09.10.1997 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 229-6 КК України (редакції 1960 року), на підставі ст. 43 КК України (редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; 19.08.1998 звільнений на підставі Закону України «Про амністію» від 24.07.1998; 02.08.2001 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 229-6 КК України (редакції 1960 року), на підставі ст. 42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 21.08.2002 умовно-достроково на підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 06.08.2002 на 1 рік 1 місяць 12 днів; 30.06.2004 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України (редакції 2001 року), на підставі ст. 42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 5 років; 21.03.2006 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнений 22.07.2008 умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 7 днів позбавлення волі; 17.03.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України (редакції 2001 року) - 4 роки позбавлення волі; 22.06.2010 Староміським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 4 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнений 24.09.2012 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 27 днів позбавлення волі; 06.05.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), на підставі ч. 1 ст. 71 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 16.11.2016 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 4 дні позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність.

Крім того, ОСОБА_4 не працює, не має постійного джерела доходів, що вказує на те, що останній може продовжувати вчиняти злочини корисливого характеру. ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, та за таких обставин може переховуватись від органів досудового розслідування (п.1ч.1 ст. 177 КПК України), тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.

Крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання на думку органу досудового розслідування не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тяжкому злочині, а тому застосування застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб належним чином забезпечить покладені на нього обов`язки у разі внесення такої застави.

За таких обставин та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 надав органу досудового розслідування зізнавальні показання щодо обставин кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, жодним чином не переховується від органів досудового розслідування.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання та кримінального провадження, пояснень прокурора, слідчим суддею не встановлено таких обставин, що ОСОБА_4 переховувався від слідства, перешкоджав кримінальному провадженню або що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0004792 внесеного до ЄРДР 13.12.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 год. по 07:00 год., кожної доби.

Ухвала суду про застосування домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 , діє 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя