Справа №591/7177/18 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/77/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми спільну апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене, 22.01.2019 року, під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 , майно, а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони:

- «іPhone 10» imei: НОМЕР_1 з сім картою;

- «Samsung» imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім картою;

- «Sony F3112» imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з сім картою;

- «AEKU mini-5» imei: НОМЕР_6 ;

- «Nokia 1100» imei: НОМЕР_7 .

В задоволенні іншої частини клопотання слідчого, а саме у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 26 600 грн. та в сумі 17 940 грн., слідчим суддею було відмовлено з тих підстав, що слідчим не було надано доказів того, що вказані кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_9 . Крім цього, слідчий суддя врахував і надану стороною захисту ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2018 року (а.с. 35), з якої вбачається те, що за адресою проведеного обшуку громадянка ОСОБА_6 зберігала грошові кошти в сумі 80 000 грн.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_7 , подали спільну апеляційну скаргу в якій просили ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року скасувати через її безпідставність та просили колегію суддів відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 про накладення арешту на все, вилучене ході обшуку, майно.

Свої вимоги апелянти мотивували тим, що обшук квартири відбувався з грубим порушенням вимог закону, в ході нього були вилучені речі, які належать безпосередньо ОСОБА_6 та членам її сім`ї та не мають жодного відношення до кримінального провадження. Вилучений наручний годинник та мобільний телефон «іPhone 10» з сім картою, належать їй ОСОБА_6 . Даний телефон був придбаний нею 21.11.2018 року в торговому центрі «Екватор» в м. Полтава за 35488,06 грн. Також, апелянтам не зрозуміло на яких підставах було вилучено та арештовано і інші телефони, оскільки вони підозрюваному ОСОБА_9 не належать та жодного відношення до них він не має.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив ухвалу слідчого судді скасувати та в повному обсязі відмовити старшому слідчому ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про накладення арешту на майно, думку прокурора, який проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

21.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та з метою виявлення і вилучення предмету схожого на револьвер сріблястого кольору та мобільних телефонів, надано дозвіл на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_9 , кв. АДРЕСА_1 (а.с. 14).

22.01.2019 року органами досудового розслідування був проведений обшук вказаної квартири, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти, мобільні телефони та годинник (а.с. 15).

23.01.2019 року постановою старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно, а саме грошові кошти, мобільні телефони та годинник, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 19).

Цього ж дня, 23.01.2019 року, старший слідчий ОСОБА_8 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми із клопотання про накладення арешту на вказане майно, що було виявлено і вилучено в ході обшуку та яке набуло статусу речових доказів.

25.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 було задоволено частково, зокрема в частині накладення арешту на виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони «іPhone 10» з сім картою, «Samsung» з сім картою, «Sony F3112 з сім картою, «AEKU mini-5» та «Nokia 1100» (а.с. 43).

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Так, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_9 з метою відшукання в ньому револьверу та мобільних телефонів, які мають значення для вирішення справи та які можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

Однак, в ході такого обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти, мобільні телефони та наручний годинник до телефону. В послідуючому, вказане майно постановою слідчого набуло статусу речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки може бути використано при встановленні фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового провадження, з подальшим накладенням на частину з нього (телефонів та годинника) арешту.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та додані до нього слідчим документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних телефонів та годинника речовими доказами та дійшов до вірного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, слідчим суддею було обґрунтовано відмовлено слідчому у накладенні арешту на вилучені грошові кошти, оскільки матеріали справи дійсно не містять інформації про те, що вони належать саме ОСОБА_9 та існує ймовірність того, що їх власницею може бути сестра ОСОБА_9 ОСОБА_6 , оскільки та в квартирі зберігала окрему кількість грошей.

Однак, ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 вважали накладення арешту на телефони та на годинник до телефону безпідставним та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі з тих підстав, що обшук квартири відбувся з грубим порушенням норм закону, при цьому не вказуючи в апеляційній скарзі які ж саме було допущено порушення, та у зв`язку з тим, що наручний годинник та один з арештованих телефонів - «іPhone 10» imei: НОМЕР_1 з сім картою, є власністю ОСОБА_6 , оскільки телефон був придбаний за її кошти в сумі 35488,06 грн., про що додали до своєї скарги відповідну квитанцію та гарантійний талон (а.с. 59, 60). Арешт інших телефонів, теж на думку апелянтів є безпідставним, оскільки вони не є власністю ОСОБА_9 .

З такими доводами апелянта, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказані доводи апелянтів вже виступали предметом дослідження суду першої інстанції, судом за клопотанням адвоката ОСОБА_7 було відкладено розгляд справи на іншу дату та час з метою заслухання пояснень ОСОБА_6 , якій, за її словами, і належить один з вилучених телефонів та наручний годинник до телефону, однак вказані апелянтами обставини, свого підтвердження не знайшли.

Як слідує із звукозапису судового засідання від 25.01.2019 року на запитання слідчого судді до ОСОБА_6 кому належать вилучені в ході обшуку грошові кошти, остання повідомила тим, що вони її, у брата ОСОБА_9 вони були виключно на зберіганні, щодо телефону, то ОСОБА_6 вказала, що телефон «іPhone 10» був придбаний нею за власні кошти.

Тому, враховуючи такі пояснення ОСОБА_6 та вивчивши надані нею копії квитанції про придбання телефону і гарантійного талону до нього, колегія суддів не може погодитись з доводами останньої, оскільки такі пояснення ОСОБА_6 є непереконливими, а надані нею копії документів підтверджують лише факт купівлі телефону, його ціну та дату продажу, при цьому вони не містять будь-яких відомостей які б вказували на ОСОБА_6 як на власника цього телефону. Будь-яких відомостей про те, що останній належить на праві власності арештований наручний годинник до телефону, остання взагалі не надала та не вдалася до пояснень про його походження.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження у своїй сукупності, колегія суддів вважає, що апелянтами не надано суду доказів, які б прямо вказували на ОСОБА_6 як на власника арештованого майна, тоді ж як таке майно дійсно містить ознаки речових доказів, воно може бути використане для встановлення обставин кримінального провадження та накладення на нього арешту сприятиме у забезпеченні належного його розслідування з метою встановлення об`єктивних обставин справи.

Щодо доводів апелянтів про безпідставність накладення арешту на інші мобільні телефони, так як вони не належать ОСОБА_9 , то їх колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони ж знову таки не містять жодного доказового підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучені в ході обшуку годинник та мобільні телефони, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 , майно, а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони:- «іPhone 10» з сім картою;- «Samsung» з сім картою;- «Sony F3112» з сім картою;- «AEKU mini-5»;- «Nokia 1100» залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,