Провадження № 1-кп/520/1215/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілою ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з доданою до нього угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 23.07.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 та ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з доданою до нього угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 від 28.11.2018 року.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про примирення між потерпілою та підозрюваним складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Встановлено, що 13.07.2018 року до ОСОБА_4 , як до посадової особи Одеського державного екологічного університету, звернулась ОСОБА_6 , яка здійснює представницькі повноваження фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , з приводу організації послуг відпочинку на р. Дністер у с. Маяки за принципами зеленого еко-туризму та відпочинку любителів-рибалок.

На меті ОСОБА_6 мала укладання договору, згідно якого, вона могла б надавати в короткочасну оренду туристам приміщення гідрологічної науково-навчальної бази практик за адресою: АДРЕСА_3 .

Дізнавшись про вказані наміри приватного підприємця щодо організації послуг за принципами зеленого еко-туризму та відпочинку любителів-рибалок, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та її довірителя під виглядом уповноваженої особи на вирішення питання щодо укладання договору про співпрацю з університетом та можливості розміщення підприємцем туристів і рибалок у приміщеннях гідрологічної науково-навчальної бази практик за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають в оперативному управлінні Одеського державного екологічного університету та можуть передаватись в оренду відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» виключно за рішеннями Фонду державного майна України або його регіонального відділення.

Тому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_6 ошукуючи запевнив її в тому, що він є компетентною особою щодо вирішення питання про надання можливості розміщення підприємцем туристів і рибалок у приміщеннях гідрологічної науково-навчальної бази практик за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою реалізації злочинного умислу із заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 19.07.2018 року особисто зателефонував ОСОБА_6 та запросив її на зустріч.

Під час зустрічі з ОСОБА_6 , об 11:30 год. 20.07.2018 року, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у нього повноважень на укладання будь-яких договорів від імені навчального закладу повідомив ОСОБА_6 , що за підписання договору з університетом стосовно обумовлених умов договору строком на шість місяців їй необхідно передати йому наперед за шість місяців грошові кошти у розмірі 310 000 грн. та здійснити окремо платежі у розмірі 1120 грн. за добу за поселення (проживання) кожного відпочиваючого, зазначивши, що укладання договору узгоджено з ректором.

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 22.07.2018 року о 10:04 год., перебуваючи у власному службовому кабінеті № 201, який розташований на 2 поверсі адміністративної будівлі Одеського державного екологічного університету за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Львівська, 15, на робочому комп`ютері створив файл у програмному забезпеченні «Microsoft Word» з назвою «Договір про співробітництво з ФОП ОСОБА_7 », який 29.07.2018 року о 13:09 год. редагував.

У подальшому, зранку 30.07.2018 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 роздрукував примірники договору та на кожній сторінці одного з них та додатку до нього власноручно виконав підписи та запис власного прізвища, імені та по-батькові « ОСОБА_4 », завізував його у договірному відділі університету, після чого надав усі примірники договору для підписання ректору.
Ректор університету ОСОБА_8 , будучи необізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , з метою розвитку та координації університету у питанні розвитку нових комплексних напрямків підготовки фахівців, розвитку академічної мобільності університету, розвитку інноваційних форм взаємодії і здійснення інтеграції професійної освіти і бізнес-структур та розвитку інших перспективних напрямків, передбачених договором, підписав договір про співпрацю з ФОП « ОСОБА_7 » від 30.07.2018 року і посвідчив його відтиском мокрої печатки Одеського державного екологічного університету.
Забравши одразу підписані та посвідченні відтисками мокрої печатки Одеського державного екологічного університету примірники договору з ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з метою доведення злочинного наміру до кінця о 10:30 год., цього ж дня зателефонував ОСОБА_6 , яку запросив до себе на зустріч.

Перебуваючи у власному службовому кабінеті о 12:05 год., ОСОБА_4 передав підписані ректором університету примірники договору ОСОБА_6 , яка після їх підписання та посвідчення повернула один з них. При цьому ОСОБА_4 , під час розмови з ОСОБА_6 , продовжив дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, вказуючи на необхідність сплати підприємцем додаткових платежів, визначивши їх розмір на власний розсуд за вигаданою ним тарифікацією у 275000 грн., порахувавши, що за місяць дії договору ОСОБА_9 повинна передати йому грошові кошти в розмірі 62500 грн.

ОСОБА_6 , згідно слів і поведінки ОСОБА_4 , будучи впевненою, що за підписання вказаного договору, вона повинна ОСОБА_4 передати грошові кошти в розмірі 62500 грн. за один місяць згідно підписаного договору дістала зі своєї сумки 13500 гривень та імітаційні 98 купюр номіналом по 500 українських гривень, виготовлених шляхом офсетного друку з елементами сканування однієї справжньої купюри, тобто на загальну суму 49000 українських гривень, після чого передала їх ОСОБА_4 у відповідності до жестів останнього.

Надалі ОСОБА_4 , сприймаючи отримані від ОСОБА_6 імітаційні грошові кошти в розмірі 49000 українських гривень як справжні,дочекавшись моменту, коли фактично отримав можливість розпоряджатись грошовими коштами у сумі 13500 грн., які належать ОСОБА_6 , та імітаційними грошовими коштами на суму 49000 гривень, а саме: одразу після виходу її з його службового кабінету, поклав під одяг на живіт та вийшов з кабінету, де побачивши правоохоронців викинув грошові кошти на підлогу у коридорі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, та ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману.

Допитаний у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 та ч.1 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та просив суд затвердити угоду про примирення з потерпілою ОСОБА_6 .

Прокурор, потерпіла, та захисник вважали за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим).

Зі змісту угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним вбачається, що ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри 28.11.2018 року у вчинені ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, де будучи допитаним у якості підозрюваного, останній вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, сприяє при розслідувані кримінального провадження, дав правдиві показання та сприяв розслідуванню кримінального правопорушення і зобов`язується зробити заяву про беззастережне визнання вини у діяннях, викладених в повідомленні про зміну підозри та дати свідчення в судовому засіданні.

ОСОБА_6 перед підписанням угоди підтвердила, що матеріальних та моральних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 не має. Сторони узгодили, що належні та передані потерпілою кошти у сумі 13500 гривень будуть повернуті потерпілій на підставі вироку суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 , характеризується позитивно, на утриманні має хвору матір похилого віку, щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, а також обставини, які обтяжують покарання відсутні, що свідчить про можливість його виправлення без призначення більш суворих видів покарання ніж штраф.

Сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 :
- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;
- за ч. 1 ст. 190 КК України п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
За ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 368, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 28.11.2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.190, ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;
- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
За ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання, у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін заставу.

Внесену заставу відносно ОСОБА_4 у розмірі 528 600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень повернути заставодавцю, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме грошові кошти у сумі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду на підставі угоди між потерпілою та підозрюваними про примирення може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .