Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/820/18
Провадження по справі № 1-кп/281/90/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000204 від 27.10.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Повч, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні має дві малолітні дитини одна з яких є інвалідом з дитинства, непрацюючого, раніше несудомого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не є,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно заочного рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.11.2008 року по справі № 2-555/08 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2008 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, всупереч рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.11.2008 року, ОСОБА_3 , злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду виплат (аліментів).

Так, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Лугинського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2008 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодних заходів щодо їх сплати не вчиняв.

Являючись здоровим, дієздатним, будучи працездатною особою, заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Лугинському районному центрі зайнятості не перебував та не перебуває. Крім цього, ОСОБА_3 , матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав хоча неофіційно працював в лісовому господарстві протягом літнього періоду 2018 року, де отримував кошти від ОСОБА_7 , однак будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини взагалі не вживав та допустив заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на суму 46164,00 грн.

Обвинувачений винним себе в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини визнав. Пояснив, що дійсно він зобов`язаний платити аліменти на утримання дитини та державним виконавцем попереджався про кримінальну відповідальність, але не сплачував аліменти, бо не мав матеріальної можливості, оскільки в нього були лише тимчасові заробітки. У вчиненому розкаюється та підтвердив зазначені у обвинувальному акті обставини, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, в заяві просила розгляд даного кримінального провадження проводити у її відсутність, щодо міри покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, розяснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю.

Його умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, правильно кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України не виявлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має дві малолітні дитини одна з яких є інвалідом з дитинства, офіційно не працює, потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Лугинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України скласти, згідно якої вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про те, що обвинувачений не є особою небезпечною для суспільства і відносно нього найбільш доцільно обрати міру покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України. Суд вважає, що зазначене покарання обвинуваченому, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.369-371, 373,374,376КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1