ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/239/18 Справа № 183/2604/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, працюючого апаратником по обробці зерна ТОВ «Орільський об`єднаний елеватор», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат в розмірі 2000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 3168,16 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

19 березня 2017 року приблизно о 02 годині 25 хвилин (точний час не встановлено), водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним, належним йому, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , автомобілем, марки «ГАЗ 2217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по вул. Кайдацькій, з боку вул. Шевченко в напрямку с. Багате, в м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Під час руху, по вул. Кайдацькій, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, навпроти будинку № 21 водій автомобіля «ГАЗ 2217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , приблизно о 02 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, втратив контроль над керуванням автомобілем «ГАЗ 2217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого виїхав на ліве, відносно напрямку свого руху узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась в попутному з ним напрямку і була звернута задньою поверхнею тіла до його автомобіля, якій внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шиї з повним переломом шийного відділу хребта між 2-м та 3-м хребцями та повним розривом спинного мозку на даному рівні, крововиливів в м`які тканини голови (в потиличній області посередині), крововиливу під м`які мозкові оболонки в області великих півкуль головного мозку (субарахноїдальний), забою стовбурної частини головного мозку, забій легень (темно-червоні крововиливи по задній поверхні легень смугоподібної форми), садна на підборідді, спинці носа, лівому стегні, обох колінних суглобах, які є прижиттєвими, виникли від дії тупих твердих предметів, незадовго до настання смерті потерпілої і у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за 6-8 годин до моменту огляду трупа на місці дорожньо-транспортної пригоди (09:20 годин).

Своїми діями водій ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.9. а), 12.1. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.9. а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

І порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_11 посилається на те, що вирок суду підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та через істотні порушення.

Захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подано доповнення до апеляційної скарги, в яких просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене покарання у відповідності до ст. 75 КК України з випробуванням, із чим погодився обвинувачений в суді апеляційної інстанції та просив не розглядати апеляційну скаргу попереднього захисника ОСОБА_11 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_7 відшкодував у повному обсязі завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_9 та понесені нею затрати по сплаті судового збору. Обвинувачений ОСОБА_7 має сім`ю, його дружина вагітна, працевлаштований на роботу в Новомосковську трикотажну фабрику. Потерпіла ОСОБА_9 написала письмову, нотаріально посвідчену, заяву, в якій вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має і просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а призначити умовне покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Під час апеляційного розгляду потерпіла, обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити, а вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити та застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників кримінального провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вони ніким не оспорювались.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно (т. 1, а.кп. 112, 113, 114), на момент його роботи в ТОВ Орільський об`єднаний елеватор характеризується задовільно (т. 1, а.кп. 111), на обліках у лікарів нарколога, фтизіатра, психіатра не перебуває (т. 1, а.кп. 110), обставини, що пом`якшують її покарання щире каяття та обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання підлягає врахуванню і вимога потерпілої щодо не позбавлення обвинуваченого ОСОБА_7 волі, оскільки він глибоко розкаявся, приніс вибачення, що на її думку є щирим каяттям. Крім того, обвинуваченим ОСОБА_7 відшкодовано потерпілій в повному обсязі витрати, пов`язані із похованням її доньки, а також відшкодовано завдану матеріальну та моральну шкоду (т. 2, а.кп. 69-74), що підтверджено наданою в суд апеляційної інстанції нотаріально посвідченою заявою потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якої " ОСОБА_7 відшкодував у повному обсязі завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_9 та понесені нею затрати, приніс їй вибачення, що вона вважає щирим каяттям, вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має і просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а призначити умовне покарання без направлення в місця позбавлення волі" (т.2 а.кп.69).

Крім того, на думку колегії суддів, підлягає врахуванню те, що обвинувачений є особою молодого віку та має на утриманні вагітну згідно довідки лікарні №44 дружину ОСОБА_12 , з якою перебуває у громадянському шлюбі згідно акту від 29 жовтня 2018 року про встановлення факту проживання (т. 2, а.кп. 75-76).

Вимогами ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається за матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, є особою молодого віку, визнав вину, щиро покаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1, а.кп. 110), на момент його роботи в ТОВ Орільський об`єднаний елеватор характеризується задовільно (т. 1, а.кп. 111), за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1, а.кп. 112, 113, 114), має на утриманні вагітну дружину ОСОБА_12 , з якою перебуває у громадянському шлюбі (т. 2, а.кп. 75-76), вибачився перед потерпілою, відшкодував завдану злочином матеріальну та моральну шкоду, що підтверджується розписками потерпілої (т. 2, а.кп. 69-74).

В засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 , пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, підтримав свою позицію і в судових дебатах.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілої, відношення обвинуваченого до скоєного, його поведінку під час скоєного кримінального правопорушення і після нього, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання, а звільнення від нього буде достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 - зміні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України - змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4