Провадження № 1-кс/638/5299/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004858 від 10.12.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:
Слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , 10 грудня 2018 року, в проміжок часу з 20 год. 05 хв. до 20 год. 19 хв., за попередньою змовою та спільно з невстановленою слідством особою, переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, на автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_6 прибули з цією метою до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував автомобіль потерпілого ОСОБА_7 марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 100» р.н. « НОМЕР_3 », який вже залишив потерпілий ОСОБА_7 , та за яким ОСОБА_6 разом із невстановленою особою попередньо стежили. Після чого, вказана невстановлена особа, продовжуючи діяти за єдиним з ОСОБА_6 спільним злочинним умислом, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшла до автомобілю марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 100» р.н. « НОМЕР_3 » та відчинила передні ліві водійські двері вказаного автомобілю, звідки шляхом вільного доступу з відділення між передніми сидіннями салону даного автомобілю таємно викрала пакет чорного кольору з грошовими коштами в сумі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень. ОСОБА_6 на виконання єдиного спільного злочинного умислу, в цей час, коли вказана невстановлена особа вчиняла крадіжку майна ОСОБА_7 , спостерігав за навколишньою обстановкою та чекав вказану невстановлену особу в автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 ». Після чого вказана невстановлена особа повернулась до автомобілю марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 », на якому вони разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, обернули вказане викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, що станом на момент вчинення злочину, тобто 10 грудня 2018 року, в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 3 ст.185 КК України є матеріальною шкодою у великих розмірах.

10 грудня 2018 року о 23 год. 20 хв. гр. ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення було затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 11 грудня 2018 року о 16 год. 25 хв. гр. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

В ході встановлення обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м.Харків, вул.Балакірєва, 21-А, від 10.12.2018, в ході проведення якого в підозрюваного було вилучено здобуті злочинним шляхом грошові кошти в сумі 110 000 (сто десять тисяч) гривень, які є предметом даного злочину, та знаряддя вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.12.2018, в ході якого останній повідомив про обставини вчинення відносно його майна даного злочину, зокрема про переслідування ним автомобілю марки «Daewoo» моделі «Lanos» з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 », на якому було вчинено даний злочин та яким керував підозрюваний ОСОБА_6 ; протоколами допитів свідків патрульних поліцейських ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 11.12.2018, в ході яких вони повідомили про обставини переслідування автомобілю марки «Daewoo» моделі «Lanos» з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_6 , його зупинки та виявлення в нього речових доказів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 11.12.2018, в ході якого в підозрюваного було вилучено здобуті злочинним шляхом грошові кошти в сумі 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень, які є предметом даного злочину.

У вчиненні вищезазначених злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Харкова Харківської області, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, маючий середню-спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 27 березня 2000 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141 КК України (в редакції від 1960 р. зі змінами) до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.46-1 КК України (в редакції від 1960 р. зі змінами) виконання покарання відстрочено строком на 1 рік; 25 грудня 2001 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки; 16 лютого 2010 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 років виправних робіт; 14 листопада 2012 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.286 КК України до штрафу розміром 8500 грн.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та невстановлену особу, разом з якою було вчинено злочин, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 ніде не працює, законних джерел заробітку не має, в останнього вилучено знаряддя вчинення злочинів спеціально пристосовані засоби для відкриття автомобілів та запуску двигуна, тощо, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання матеріальної вигоди.

Окрім того, ОСОБА_6 , вчинивши тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може покинути територію Харківської області або територію України, й переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Зокрема, ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення ним вищевказаного злочину переслідував на власному автомобілі потерпілий та екіпаж патрульної поліції, проте останній протягом тривалого часу намагався уникнути переслідування на автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 », що свідчить про наміри підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи, що даний злочин вчинено ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, останній може незаконно впливати на неї з метою приховування слідів злочину, а також впливати на потерпілого, оскільки при переслідуванні останнім підозрюваного, невстановлена особа намагалась вчинити насильницькі дії відносно потерпілого, що обґрунтовано вказує на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладені ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених п.1, п.2, п.5, п.11 ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність офіційного місця роботи або навчання; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_6 11.12.2018 СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0004858 за ч.4 ст.185 КК України, яке Дзержинським районним судом м.Харкова ще не розглянуто, а тому орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, та просили суд його задовольнити, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю з зобов`язанням підозрюваного з`являтись за кожною вимогою до суду. Крім того, надав суду свої письмові заперечення.
Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, підтримав думку свого захисника.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого щодо наявності обґрунтованої підозри, яка повідомлена ОСОБА_6 , що підтверджується змістом протоколу огляду місця події за адресою: Балакірєва, 21-А, від 10.12.2018 року, в ході якого у ОСОБА_6 вилучено 110000,00 грн., змістом протоколу затримання ОСОБА_6 від 11.12.2018 року, який добровільно видав грошові кошти в сумі 90000,00 грн.; змістом протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.12.2018 року, який повідомив про викрадення у нього 280000,00 грн. та переслідування ним автомобілю «Daewoo», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керували особи, що вчинили крадіжку його коштів, змістом протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які повідомили, що після повідомлення потерпілим про переслідування його автомобілем «Daewoo», д.р.н. НОМЕР_2 , було виявлено ОСОБА_6 , який керував вказаним автомобілем та в якому було виявлено 200000,00 грн.
Таким чином, викладені у клопотанні обставини підтверджені наданими суду доказами.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Надані суду матеріали клопотання свідчать про причетність до обставин, які встановлюються органом досудового розслідування, ОСОБА_6 . Доведеною на переконання слідчого судді є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок вчинення яких потерпілій стороні заподіяно матеріальну шкоду.
Слідчий суддя також враховує, особу підозрюваного, який скоїв тяжкий злочин, у зв`язку з чим, є достатні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також незаконно впливати на потерпілого, не має постійного джерела доходів, тому може вчиняти нові кримінальні правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В той же час, відповідно до ст. 183 ч. 3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом. При цьому необхідно в ухвалі зазначити, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтування розміру застави та можливість її застосування.
Згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди, приходить до висновку про виключність випадку та необхідність визначення застави ОСОБА_6 у розмірі 160 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Частина 7 ст. 182 КПК України вказує на те, що у випадках, передбачених частинами 3-4 ст. 183 цього кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зі змісту статті 202 ч.ч. 4, 5 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно, але не більше протягом одного робочого дня після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою; після отримання та перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Таким чином, відповідно до вище перелічених статей вважаю за необхідне при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 визначити розмір застави у розмірі 160 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме в сумі 281920,00 гривень (1762,00 грн.*160), яку він має право у будь - який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, після чого він може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Але у випадку невиконання вище перелічених обов`язків, застава може бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004858 від 10.12.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 23 год. 20 хв. 08 лютого 2019 року.
Визначити суму застави у розмірі ста шести десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 281920 (двісті вісімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень, які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.
Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Слідчий суддя
Копію ухвали отримав _____ 2018 р. __год.___хв.________ ОСОБА_6