Справа № 521/4020/19
Номер провадження:1-кс/521/2103/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що 09 березня 2019 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , знаходився в кафе «Бамбу» по вулиці Космонавтів, 32-Е в Малиновському районі міста Одеси, де побачив, раніше невідомого йому ОСОБА_7 , який виходив з вказаного кафе, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник корисливий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 .
З метою реалізації раніше виниклого злочинного корисливого умислу, ОСОБА_6 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_7 з кафе «Бамбу» до будинку АДРЕСА_1 .
Після чого, ОСОБА_6 із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та мав фактичну можливість розпорядитись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6 730 гривень 50 копійок.
Враховуючи, що виявлене та вилучене майно несе в собі доказову інформацію, з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення даного майна, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України серед інших, є збереження речових доказів. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України /ч. 3 ст. 170 КПК України/.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині. На думку слідчого судді на вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказане майно на теперішній час підлягає дослідженню, тобто органу досудового розслідування з ним необхідно провести слідчі дії.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя виходить з того, що слідчим доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно є доказовою базою у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на грошові кошти у кількості: три купюри номіналом 500 гривень, одна купюра номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 20 гривень, дві купюри номіналом 2 гривні, п`ять купюр номіналом 1 гривня, монети різноманітним номіналом, загальна сума коштів 1731 гривень 50 копійок, сумку чорного кольору Р-A-Б, грошові кошти у розмірі три купюри номіналом по 200 гривень, дві купюри номіналом по 20 гривень, одна купюра номіналом 2 гривні, дві купюри номіналом 1 гривня, зарядний пристрій до мобільного телефону білого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Джей 1 міні» з сім-карткою оператора «Лайф» та імей кодами: імей1 НОМЕР_6 , ОСОБА_10 НОМЕР_7 з забороною на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Повідомити ОСОБА_7 у володінні якого знаходиться зазначене майно про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК України.
Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1