ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/480/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/3206/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 05 березня 2019 року про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0005217 від 19.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, -

в с т а н о в и л а :

28 лютого 2019 року слідчий Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Московського районного суду міста Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.02.2019 в період часу з 08:38 по 19:09 слідчим СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 на території сервісного центру МВС в с.Розсошенці, а саме транспортний засіб Opel Signum синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
В клопотанні зазначив, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0005217 від 19.09.2018 встановлено, що 18.09.2018 в період часу з 11:00 по 15:00 невстановлена особа, знаходячись за адресою: м.Харків, вул.Бучми, 44-А, незаконно заволоділа автомобілем Opel Signum синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .
27.02.2019 в період часу з 08:38 по 19:09 слідчим СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 на території сервісного центру МВС в с.Розсошенці було вилучено транспортний засіб Opel Signum синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 05 березня 2019 року клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, яке було вилучено 27.02.2019 під час огляду місця події на парковці сервісного центру МВС України, розташованому в с.Розсошенці, а саме транспортний засіб Opel Signum синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2 .
Не погодившись з вказаною ухвалою, 19.03.2019 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого повернути їй майно.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що в судове засідання вона не викликалась, про існування оскаржуваної ухвали вона дізналась 15.03.2019 з ЄДРСР.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на порушення норм процесуального права.
Вважає, що клопотання про арешт майна мало бути подано слідчим не пізніше 19:09 годин 01.03.2019. Матеріали справи не містять доказів того, що дане клопотання подано протягом встановленого строку.
Вказане клопотання слідчого мало бути розглянуто слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, проте строки додержано не було.
Крім того, її, як власника майна, не повідомлено про судове засідання.
Вказане майно перебувало у неї на законних підставах. Вона придбала автомобіль за грошові кошти, розмитнила, пройшла відповідні експертизи.
В оскаржуваній ухвалі не вказано, яким чином могло вказане майно бути використано як знаряддя вчинення злочину або набуте нею протиправним шляхом. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задоовльнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з тих обставин, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 289 КК України, яке внесено до ЄДРДР за № 0005217 від 19.09.2018, з метою збереження речового доказу вважав за необхідне накласти арешт на автомобіль Opel Signum.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005217 від 19.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

Згідно з витягом з ЄДРДР 18.09.2018 в період часу з 11:00 по 15:00 невстановлена особа, знаходячись за адресою: м.Харків, вул.Бучми, 44-А, незаконно заволоділа автомобілем Opel Signum синього кольору, днз. НОМЕР_2 .

27.02.2019 в період часу з 08:38 по 19:09 слідчим СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 на території сервісного центру МВС в с.Розсошенці було вилучено транспортний засіб Opel Signum синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Судова колегія вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна, яким себе вважає ОСОБА_7 , з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання строків подання слідчим клопотання про арешт майна та його розгляду слідчим суддею, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Згідно з частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На підставі частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження.

Так, спірний автомобіль вилучено 27.02.2019, а клопотання про арешт майна надіслано до суду засобами поштового зв`язку 28.02.2019 (а.с. 13).

Згідно зі штампом вхідного документу клопотання про арешт майна з додатками надійшло до Московського районного суду м.Харкова 05 березня 2019 року (а.с. 14) та того ж дня розглянуто слідчим суддею.

З огляду на викладене, порушень строків звернення з клопотанням про арешт майна та розгляду клопотання допущено не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.

В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказаний автомобіль. При цьому, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права користування чи відчуження вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарженняухвали слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 05 березня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 05 березня 2019 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді