ЄУН № 336/5296/17
пр.№1-кп/336/59/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2017 року до Шевченківського районного суду м Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , обвинувачах за ч. 2 ст. 187 КК України.
На підставі обвинувального акта призначено підготовче судове засідання, в яке з`явилися прокурор, захисники, обвинувачені.
Потерпілий ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про час та місце проведення підготовчого засідання, до суду не з`явився, подав заяву з проханням провести підготовче судове засідання без його участі у зв`язку із зайнятістю робочим процесом.
Зазначені обставини в силу ст. ст. 314, 325 КПК України є підставою для проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого.
В ході підготовчого засідання прокурор заявив, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття провадження, як і для повернення обвинувального акта прокурору, немає; на підставі обвинувального акта належить призначити судовий розгляд.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення прокурору обвинувального акта в зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства.
Необхідність вчинення зазначеної процесуальної дії захисник пояснила тим, що викладені слідчим в обвинувальному акті фактичні обставини справи не відповідають ознакам об`єктивної сторони кримінально караного діяння, за яким надано правову оцінку діям обвинувачених. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи адвоката ОСОБА_4 .
Обвинувачені підтримали доводи захисників.
Прокурор заперечує проти повернення обвинувального акта, вважаючи, що обвинувальний акті відповідає вимогам закону, процесуальних передумов для його повернення прокурору немає.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст обвинувального акту, суд знаходить за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, виходячи з наступного.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Однією з умов можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, є відповідність його вимогам КПК України, а згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні, яке відбувається за обов`язкової участю обвинуваченого та його захисника, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З наведеного положення кримінального процесуального закону випливає, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінально караного діяння мають відповідати диспозиції статті закону про кримінальну відповідальність, за ознаками якої надано правову кваліфікацію діям особи.
Обвинувальний акт не відповідає наведеним вимогам, оскільки викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не узгоджуються з формулюванням обвинувачення.
Із змісту обвинувального акту випливає, що 03.06.2017 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля пивного кіоску на розі будинку № 141 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, зустріли потерпілого ОСОБА_8 .
З метою реалізації злочинного наміру, направленого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав від потерпілого мобільний телефон «Iphone 4» в корпусі чорного кольору, після чого почав відходити з ним від потерпілого.
У зв`язку з чим, потерпілий висунув до ОСОБА_6 вимогу щодо повернення йому мобільного телефону. Тим часом ОСОБА_7 наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в область підборіддя, а ОСОБА_6 , підійшовши зі спини до потерпілого, також наніс останньому один удар в область лівої скроневої ділянки, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 впав на землю та втратив свідомість.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 із ОСОБА_7 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 , нанесли не менш дев`яти травматичних впливі в область голови та тулуба потерпілого, спричинивши згідно висновку судово-медичного експерта № 1554 від 26.07.2017 року: закритий перелом верхньої щелепи ліворуч, який кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;
струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, гематоми лівих лобової та скроневої ділянок, синці лівої та правої ділянок очних ямок, ділянки носа, садна ділянки нижньої губи праворуч, у ділянці підборіддя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
синці в ділянках грудної клітини ліворуч і праворуч, в ділянці лівого плеча, в ділянках живота, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 заволоділи майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном ««Iphone 4» в корпусі чорного кольору з сім картою оператора стільникового зв`язку «Vodafone» загальною вартістю 2000 гривень, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст.187 КК України як розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, кваліфікуючи дії співучасників за наведеною статтею закону про кримінальну відповідальність, слідчий не зазначає, які саме дії обвинувачених утворюють об`єктивну сторону цього кримінально караного діяння. Із змісту обвинувального акта вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_6 добровільно передав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, а вже після передачі телефону ОСОБА_6 , останній спільно з ОСОБА_7 почали наносити ОСОБА_8 удари.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті ( п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).
Оскільки в силу ст. 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є предметом доказування, суд знаходить наведені суперечності у викладенні фактичних обставин кримінального провадження та формулюванні обвинувачення такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, а також свідчать про неконкретність обвинувачення, що є порушенням як вимог процесуального закону, так і права обвинуваченого на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема: формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як випливає з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Із викладу обставин кримінального провадження вбачається, що обвинувачені заволоділи мобільним телефоном «Iphone 4» в корпусі чорного кольору з сім картою оператора стільникового зв`язку «Vodafone» потерпілого загальною вартістю 2000 грн.
Між тим, висновок органу досудового розслідування і прокурора в частині зазначення розміру майнової шкоди в порушення вимог закону не підкріплений експертним дослідженням, призначення якого при вирішенні питання про розмір збитків є обов`язковим.
Поряд з цим в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Проте, в силу вимог ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, ця обставина не може ще раз враховуватися судом при призначенні покарання як така, що його обтяжує.
Указані недоліки перешкоджають прийняттю судом рішення про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1