Справа № 669/437/19
Провадження № 1-кп/669/64/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000044 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка (назва села в минулому Володимирівка) Великописарівського району Сумської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 11 грудня 2018 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, невідбута частина покарання становить 50 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року, який набрав законної сили 11 січня 2019 року, за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт, ознайомившись 18 січня 2019 року в Білогірському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт і, будучи направленим для відбування покарання у Вільшаницьку сільську раду Білогірського району Хмельницької області за місцем свого проживання, умисно ухилився від відбування призначеного покарання згідно встановленого графіку без поважних причин, а саме більше двох разів протягом місяця без поважних причин здійснив невихід на громадські роботи 01 лютого 2019 року, 04 лютого 2019 року, 06 лютого 2019 року, 07 лютого 2019 року, 08 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року, 19 лютого 2019 року, 21 лютого 2019 року, 22 лютого 2019 року, 26 лютого 2019 року, 05 березня 2019 року, 14 березня 2019 року, 15 березня 2019 року, 22 березня 2019 року, 25 березня 2019 року, 26 березня 2019 року, 27 березня 2019 року, 28 березня 2019 року, 29 березня 2019 року та 01 квітня 2019 року і строк не відбутого ним покарання становить 50 годин громадських робіт.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час досудового розслідування між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, буде призначене остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні. При цьому, на підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та обтяжують (рецидив злочинів) покарання, сторони дійшли домовленості про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні з випробуванням із встановленням іспитового строку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того, на підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До того ж судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, узгоджені вид і міра покарання визначені в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України та відповідають особі винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, умови угоди також відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 18 квітня 2019 року, укладену між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000044, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року у виді 50 годин громадських робіт, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, і за сукупністю вироків призначити йому остаточне узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк один рік два дні.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1