справа № 462/3050/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальні акти про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 24.04.2018р. близько 09:00 год. перебуваючи в скверику біля Головного вокзалу на площі Двірцевій, 1 у м. Львові, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та носив при собі двадцять вісім однотипних патронів із маркуванням «539-65», «270-64», «270-71», «270-69», «711-69», які згідно висновку експертизи № 5/162 від 26.04.2018 року є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62 х 39 мм патронами до автоматів та кулеметів системи Калашникова відповідного калібру, шістнадцять однотипних патронів із маркуванням «3-83 №, «17-89», «60-90», які згідно висновку експертизи № 5/162 від 26.04.2018 року є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 5,45 х 39 мм патронами до автоматів та кулеметів системи Калашникова відповідного калібру, а також один патрон із маркуванням «223 REM - WOLF», є боєприпасом до мисливської нарізної вогнепальної зброї - патроном кал. 223 REM, який призначений для стрільби із мисливських гвинтівок та карабінів відповідного калібру; всі зазначені патрони придатні для стрільби.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.09.2017р. Залізничнимрайонним судом м. Львова за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.
Так, 23.05.2018р. близько 10 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину №103 ТОВ «Сільпо - Фуд», що за адресою м. Львів, вул. Широка, 87, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду з боку працівників магазину та інших покупців, таємно викрав пляшку віскі марки «Glen Silver s Blendet Scotch», ємністю 0,7 л вартістю 399 гривень 20 копійок (без ПДВ). Вказану пляшку віскі ОСОБА_4 заховав собі під куртку та проніс її повз касову зону, не оплативши за неї, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками охорони.
Крім цього, ОСОБА_4 будучи раніше судимим, востаннє 17.04.2018 року Галицьким районним судом м. Львова за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.
25.05.2018р. близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину №103 ТОВ «Сільпо - Фуд», що за адресою м. Львів, вул. Широка, 87, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду з боку працівників магазину та інших покупців, таємно викрав пляшку віскі марки «Jack Daniel's», ємністю 0,7 л, в металевій коробці, вартістю 612 гривень (без ПДВ). Вказану пляшку віскі ОСОБА_4 заховав собі під куртку та проніс її повз касову зону, не оплативши за неї, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, так як був викритий працівниками охорони.
У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ТзОВ «Сільпо Фуд» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.1 ст.263, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, так як обвинувачений повторно вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ та незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжким, вчиненими умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином,остаточне покарання обвинуваченому обрати на підставі ч.1, ч.3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, ОСОБА_4 слід призначити покарання із врахуванням ч. 5 ст. 71 КК України, так як останній після постановлення вироку Галицьким районним судом м. Львова від 17 квітня 2018 року, за яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, але до повного відбуття покарання вчинив нові злочини.

Згідно ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Відтак, до призначеного судом покарання, відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України, слід частково приєднати ОСОБА_4 у виді позбавлення волі невідбуте ним покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2018 р.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Згідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення експертизи по справі становлять 1144 /одна тисяча сто сорок чотири/ гривні /матеріали кримінального провадження т.1, а.с.21/, оскільки проведення даної експертизи було зумовлено доведення обвинуваченим скоєного даного злочину.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70,71,72 185, 263 КК України, ст. 100, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Згідно ч.5 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.04.2018 року, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 /трьох/ років 1/одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту вступу вироку в законну силу та фактичного затримання.

Речові докази: патрони в кількості 45 штук та магазин до автомата /матеріали кримінального провадження № 0001438/ знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 1144 /одну тисячу сто сорок чотири/ гривні (матеріали кримінального провадження Т.1, а.с.21).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1