Справа № 569/5359/19

У Х В А Л А

19 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

В с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що 17 березня 2019 року, приблизно о 16:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за нез`ясованих досудовим розслідуванням мотивів, з метою умисного вбивства своєї малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою кухонного ножа, умисно завдала останній удар в область шиї, від якого дитина померла на місці події.

18.03.2019 по вказаному кримінальному провадженню повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянці України, з вищою освітою, неодруженій, не працюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

1.копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 № 160 від 18.03.2019, згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 є різана рана шиї з ушкодженням судин шиї, масивна крововтрата, зовнішня кровотеча;

2.протоколом огляду місця події від 17.03.2019 року, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, зафіксовано факт вилучення речових доказів та інших предметів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

3.протоколом освідування ОСОБА_5 , за результатами якого у останньої зроблено з рук змиви речовини бурого кольору, ззовні схожі на кров та зрізи нігтів з обох рук;

4.протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України;

5. протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що являється цивільним чоловіком ОСОБА_5 17.03.2019, він перебував вдома за місцем проживання разом зі своєю цивільною дружиною та малолітньою донькою. Приблизно о 16 год. він спустився у підвал, для того щоб взяти картоплю, у вдома залишилася ОСОБА_5 разом з дитиною. Він зачинив двері квартири ключем, та спустився у підвал. Був відсутній близько 10 хв., після чого повернувся до квартири. Зайшовши до квартири, він побачив ОСОБА_5 , яка стояла у коридорі та тримала у руках пєльонку, яка була у крові та почала говорити « ОСОБА_9 , що я зробила». Після цих слів він забіг у спальню кімнату та побачив, що на ліжку лежить дитина в крові. Він до ОСОБА_5 , «що ти зробила?», на що остання йому сказала, «я не знаю». Біля ліжка на підлозі він побачив, що лежить великий кухонний ніж, на якому було нашарування речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров. Коли він підійшов до дитини, то вона ще рухалася, але була вже бліда та губи були сині, після чого відразу викликав швидку медичну допомогу. На той момент сторонніх осіб у квартирі не було та вони не могли зайти. Ніж він взяв та поклав до раковини. ОСОБА_5 йому нічого не пояснювала, сиділа у сусідній кімнаті та весь час повторювала «що я наробила». На поверхні її рук він бачив сліди крові.

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , та повідомила, що 22.08.2018 її донька, пішла до перинатального для того щоб стати на облік, у зв`язку з вагітністю, де їй стало погано та вона втратила свідомість, внаслідок чого вдарилася головою об ручку дверей. Після чого їй було накладено шви та відпущено додому, але вона весь час скаржилася на головні болі та погане самопочуття. 07.11.2018 ОСОБА_5 було зроблено МРТ голови, яке показало ознаки нейроінфекції менінгоенцифаліту із вираженими змінами в правому гіпокампі. Стан ОСОБА_5 надалі погіршувався та наступного дня її було транспортовано до РОКЛ в реанімацію. 14.11.2018 ОСОБА_11 було переведено в неврологію РОКЛ з діагнозом гострий герметичний менінгоенцифаліт. 19.11.2018 її було виписано з лікарні у зв`язку з закінченням 10ти денного лікування. 30.11.2018 вона була на консультації у невролога, яка повідомила, що їй необхідне лікування, яке можливе лише після пологів. З 19.12.2018 у ОСОБА_11 починалися приступи агресії. 05.01.2019 у неї був приступ епілепсії, внаслідок чого її було госпіталізовано до ЦМЛ м. Рівне, де їй зробили МРТ голови, яке показало, що її стан погіршився. По 14.02.2019 вона перебувала в реанімації, через сильні прояви агресії їй постійно кололи знеболюючі ліки. 15.02.2019 її було транспортовано до Івано-Франківського перинатального центру де було прийнято рішення і проведено кесарьський розтин, у зв`язку з новими приступами агресії, та народилася дівчинка на 32 тижні вагітності. Після чого вона і дитина перебували у реанімації. 22.02.2019 стан здоров`я ОСОБА_11 погіршувався, їй було зроблено МРТ, яке показало осередок енцефаломаляції в скроневій долі правої півкулі головного мозку та призначено лікування. 05.03.2019 було прийнято рішення про лікування Алевтини амбулаторно, та її цивільний чоловік разом з мамою забрали її з дитиною до м. Рівне, для проходження амбулаторного лікування. 17.03.2019 від працівників поліції вона дізналася, що ОСОБА_11 перерізала шию своїй дитині;

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка являється матір`ю ОСОБА_8 , яка повідомила, що з 27.03.2018 її син проживав з ОСОБА_11 на орендованій квартирі. У них мало бути весілля, але через погіршення стану її здоров`я весілля переносили. Після того як він дізнався, що вона вагітна, то поїхав в Чехію на заробітки на два місяці. Коли ОСОБА_11 стала на облік, перебіг вагітності тривав з ускладненням, через те що у неї час від часу відбувалися епілептичні напади. Через деякий час мама ОСОБА_11 забрала її до м. Івано-Франківськ, де 15.02.2019 їй провели кесаревий розтин, дитинка родилася здоровою. 18.02.2019 ОСОБА_11 помістили до Обласної психологічної лікарні, де їй поставили діагноз психічні розлади внаслідок пошкодження або дисфункції головного мозку або соматичного захворювання з епізодичними дисфоріями. 06.03.2019 її було переведено на амбулаторне лікування та її разом з дитиною забрали до м. Рівне. Вона просила сина ніколи не залишати ОСОБА_11 з дитиною на самоті, оскільки остання не кормила дівчинку та не приділяла їй уваги. 17.03.2019 ОСОБА_9 наголошував ОСОБА_11 , що в них є дитина, на що вона відповідала «Я її ненавиджу». Того ж дня, близько 16:30 год. до неї зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що вдома сталася біда, голос його був стривожений, під час розмови плакав. Зайшовши до квартири, вона помітила ОСОБА_13 , який стояв на колінах в коридорі, та кричав «вона вбила дитину». Зайшовши до спальної кімнати вона побачила дитину, яка лежала на подушці з ножовим пораненням на шиї, біля дитини лежав кухонний ніж, на якому була кров. ОСОБА_11 в сусідній кімнаті кричала «Що ж я наробила, я не вбивала»;

8.протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка є знайомою мами ОСОБА_11 , яка повідомила, що ОСОБА_11 навчалася в фізико-природничому ліцеї, навчалася добре, збиралася заміж за ОСОБА_15 . В серпні 2018 вона дізналася, що ОСОБА_11 вагітна, та ОСОБА_9 поїхав на заробітки за кордон. В вересні 2018 року ОСОБА_10 їй повідомила, що вона їде у м. Рівне, оскільки ОСОБА_11 перебуваючи у лікарні впала та вдарилася головою, внаслідок чого їй наклали шви. В листопаді 2018 року її стан погіршився, піднялася температура та її забрала швидка. ОСОБА_11 скаржилася на головний біль та в неї погіршився стан. Коли її перевели до Івано-Франківську, то у неї були проблеми з орієнтацією, спілкування не мала бажання, лише відповідала на запитання, говорила, що втомлена. 19.12.2018 лікар порадила ОСОБА_11 позитивні емоції, тому ОСОБА_9 приїхав та забрав її у Рівне. В перших числах січня 2019 року ОСОБА_10 їй повідомила, що їде у Рівне до ОСОБА_11 , так як у неї були приступи епілепсії, що вона дуже агресивна та їй призначили заспокійливі ліки. ОСОБА_11 душила свою матір під час приступу, після чого не пам`ятала, що робить. 14.02.2019 ОСОБА_11 перевели до м. Івано-Франківськ, де 15.02.2019 їй провели кесарський розтин. 16.02.2019 вона відвідувала ОСОБА_11 , вона посміхалася, але потім проявився приступ депресії. Вона запитувала де дитина, на що їй сказали, що донька передчасно народжена та її поки відвідувати не можна. Після чого у неї з`являлися ще більші прояви депресії. 18.02.2019 її перевели в реанімаційне відділення психіатричної лікарні, де вона напала на жінку, яка знаходилася разом з нею в палаті. Після чого її цивільний чоловік разом з дитиною забрали до м. Рівне. 17.03.2019 їй повідомила ОСОБА_10 що ОСОБА_11 перерізала шию для своєї доньки;

9.іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №508/19, ОСОБА_5 встановлено діагноз: «інші психічні розлади внаслідок пошкодження або дисфункції головного мозку або соматичного захворювання з епізодичними дисфоріями і абортивними сутінковими розладами свідомості. Стан післяперенесеного герпетичного менгіоенцефаліту (від 08.11.2018). Симптоматична епілепсія з епілептичними нападами, епіеквівалентами. Післяродовий післякесарезійний період 19 доба».

Слідчий вказує, що підозрювана ОСОБА_5 , в разі незастосування стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, так як частина з яких є її близькими родичами та знайомими, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення її притягнення до кримінальної відповідальності. Наведені обставини у відповідності до п.п.1,5 ст.177 КПК України є ризиками.

Згідно вимог ч. 5 ст. 12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваній ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому на думку органу досудового розслідування це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваної від органу досудового розслідування та суду чи вчиненню інших кримінальних правопорушень. Таким чином, на думку органу досудового розслідування, в разі обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не забезпечить участь останньої у слідчих та процесуальних діях, які необхідно провести у даному кримінальному провадженні, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити, крім того, суду повідомили, що до на даний час вже подано клопотання про призначення стаціонарної психолого психіатричної експертизи і лише після визнання ОСОБА_5 експертом неосудною, їй буде змінено запобіжний захід на примусові заходи медичного характеру.
Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо клопотання, просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки їй необхідне лікування. Також зазначила, що вона уникати слідства і суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків і потерпілих не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в її справі.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні надав письмові заперечення щодо клопотання, відповідно до яких просив суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, оскільки ОСОБА_5 перенесла менінгоенцефаліт, перебувала на стаціонарному лікуванні в Обласній психо-неврологічній лікарні № 3 м. Івано-Франківська в період з 18.02.2019 року по 05.03.2019 року з діагнозом: «Інші психічні розлади внаслідок пошкодження або дисфункції головного мозку або соматичного захворювання з епізодичними дисфоріями і абортивними сутінковими розладами свідомості». Відповідно до виписки з історії вагітності та пологів № 540 на ім`я ОСОБА_5 18.02.2019 року клінічний діагноз: гострий рецидивуючий менінгоенцефаліт з афективними розладами та астинічний синдром - гострий психоз що вказує на психічні розлади та дає підстави вважати про те що до ОСОБА_5 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001650 від 17.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

О 18 год. 00 хв., 17.03.2019р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.03.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Слідчий суддя також бере до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Перебуваючи на волі підозрювана може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, вчинити новий злочин. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 вчинила злочин маючи явні психологічні розлади здоров`я, однак висновку експерта про неосудність останньої на даний час немає, що дає підстави вважати, що вона є суспільно небезпечною, та її перебування на волі може призвести до вчинення нею ряду інших кримінальних правопорушень.

Отже суд відхиляє клопотання сторони захисту, як передчасне щодо поміщення підозрюваної до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи те, що вчинений ОСОБА_5 злочин поєднаний із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, негайно в залі суду.

Визначити місцем тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 Рівненський СІЗО.

Встановити строк дії ухвали терміном 60 (шістдесят) діб, а саме, з моменту затримання 18 год. 00 хв., 17 березня 2019 року до 18 год. 00 хв. 16 травня 2019 року.
Виконання ухвали доручити начальнику Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області та начальнику Рівненського СІЗО.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1