Провадження № 1-кп/520/486/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0004100 від 23.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеси, українця, із середньою спеціальною освітою, не працювавшого, не одруженого, зареєстрований та мешкав: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -- 06.08.2008 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; -- 29.07.2010 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст. 186 КК України до арешту на строк 3 місяці 22 дня; -- 01.04.2015 року Київським районним судом м.Одеси за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; -- 27.04.2017 року Київським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2, ст.185 ч.1, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75, 76 КК У країни звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; -- 29.05.2018 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; -- 10.12.2018 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ст.70ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 10.01.2019 року, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

В с т а н о в и в :

Повторно, 23.10.2018 року близько 01 годин 56 хвилин ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у кабельній каналізації ПАТ «Укртелеком», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Юхима Геллера, 25, шляхом демонтажу, викрав фрагмент кабелю зв`язку ТПП-100x2x0,4 довжиною 0,012 км, вартістю 87 грн. 17 коп. за 1 метр, чим спричин ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1046 гривень 04 копійок.

Однак, ОСОБА_6 , свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, незалежних від його волі, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину співробітником охорони ТОВ «Охорона - Сервис -Техно».

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 23.10.2018 року близько 01 годин 56 хвилин він з метою скоєння крадіжки кабелю, знаходячись за адресою: м.Одеса, вул. Юхима Геллера, 25, з кабельної каналізації викрав фрагмент кабелю зв`язку. Однак, не зміг довести злочин до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину співробітником охорони.

Він згоден з вартістю викраденого ним кабелю, згоден з сумою матеріальних збитків. Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» до нього про стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 23.10.2018 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.10.2018 року;

-Протоколом огляду місця події від 23.10.2018 року;

-Довідкою про вартість викраденого майна;

-Протоколом огляду предмета від 23.10.2018 року;

-Зберігальню розпискою представника потерпілого про отримання викраденого майна від 24.10.2018 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.10.2018 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2018 року;

-Постановами про залучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.10.2018 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочинів, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, що викрадене майно було повернуто потерпілому працівниками поліції, особу обвинуваченого, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисний злочин середньої тяжкості, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 вироком Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 року, який набрав законної сили 10.01.2019 року, визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185, ст.70ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_6 суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з правилами, встановленими ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 скоїв злочин за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України по даному кримінальному провадженню, ще до постановлення вироку 10.12.2018 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ст.70ч.4 КК України.

Суд розглянув заявлений цивільний позов ПАТ «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_6 матеріальних збитків в сумі 7573 грн. 63 коп. в межах заявлених позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що представник позивача - ПАТ «Укртелеком» надав суду письмові докази про стягнення матеріальної шкоди на суму 7573 грн. 63 коп.

Тому, суд вважає, що представник позивача ПАТ «Укртелеком» довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, тому враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 року, який набрав законної сили за ч.3 ст.185, ст.70ч.4 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, з 30.10.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 7573 грн. 63 коп на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (п/р № НОМЕР_1 , , ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346).

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого повернути власнику ПАТ «Укртелеком»; ніж з металевою рукояткою знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1