печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074 від 13 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
27 березня 2019 року до провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання про накладення арешту на вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про повернення клопотання про накладення арешту для доопрацювання.

Відповідно до частини першої ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя дослідивши матеріали провадження та заяву про повернення клопотання, дійшов наступного висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про накладення арешту за заявою слідчого/прокурора.

Проте, відповідно до п. 19 частини першої ст. 7 КПК України та частини першої ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною другою статті 185 КПК України передбачено, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Враховуючи, що прокурор не з`явився до судового засідання, а подав заяву про повернення матеріалів, та виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити заяву та повернути вказане клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, ч. 6 ст. 9, 26, 40, 107, 136, 170 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074 від 13 лютого 2017 року повернути, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1