Справа № 367/2948/18
Провадження №1-кп/367/363/2018
УХВАЛА
Іменем України
07 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
Захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
Обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000398 від 17.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької обл., українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з прокуратури Київської області надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000398 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2018р. матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого та свідків.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яких підтримав обвинувачений ОСОБА_8 пояснили, що обвинувальний акт по даному провадженню не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, недоліки викладені в ухвалі суду при поверненні даного акту прокурором виконані не було. Так, при викладенні обставин, встановлених під час досудового розслідування, так і у формулюванні обвинувачення не вказано які саме дії вчинив чи яку саме допустив бездіяльність обвинувачений, порушуючи вимоги п.п. 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху. Натомість міститься цитування цих пунктів із вказівкою на те, які загальні вимоги ставляться перед водієм. Не вказано також внаслідок яких конкретно порушень ПДР України обвинувачений допустив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» і в наслідок чого цей автомобіль здійснив наїзд на потерпілих. Зазначили, що вказані недоліки позбавляють можливості обвинуваченому знати у чому його звинувачують, та належним чином захищатись від пред,явленого обвинувачення.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту складеного слідчим ОСОБА_9 та затвердженого прокурором ОСОБА_10 24.04.2018р. у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, а ті, обставини, які викладені не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, не зрозумілим та викладено сумбурним, важким для сприйняття текстом.
Судом встановлено, що ухвалою суду від 15.03.2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000398 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Вказана ухвала суду оскаржена не була та набула чинності. Разом із ти, дана ухвала суду виконана не була, та прокурором не було усунено усіх недоліків вказаних судом.
Так, з вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, було допущено протиріччя при викладенні обставин ДТП.
Так, при викладенні фактичних обставин вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та при формулюванні обвинувачення, слідчим та прокурором зазначається, що після зіткнення електро-велосипеда під керуванням ОСОБА_8 з автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював обгін даного електро-велосипеда по зустрічній смузі руху, намагався уникнути зіткнення з електро-велосипедом змістившись лівіше по дорозі та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які рухалися по краю проїзної частини дороги з лівої сторони відносно руху зазначених транспортних засобів, в попутному їм напрямку.
З такого викладу фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення не зрозуміло, чи відбулось зіткнення чи його вдалося уникнути.
Таким чином, при викладені фактичних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення було допущено викладення цих обставин не послідовно та суперечливо.
Крім того, при викладенні фактичних обставин вчинення злочину та при формулюванні обвинувачення, слідчим та прокурором не вказано, які саме дії вчинив чи яку саме допустив бездіяльність обвинувачений, порушуючи вимоги п.п. 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху. Натомість міститься цитування цих пунктів із вказівкою на те, які загальні вимоги ставляться перед водієм.
Вищевказані недоліки були викладені в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 15.03.2018р., яка не оскаржувалась прокурором, але усунуті при складанні нового обвинувального акту та його затвердженні не були.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також, в даному обвинувальному акті при описанні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими прокурором окремими абзацами викладені висновки судово-медичного експерта щодо отрианних потерпілими тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов`язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.
Суд, вважає, що описання в обвинувальному акті висновків експерта не є викладом фактичних обставин по конкретному кримінальному провадженню, які прокурор вважає встановленими, а є посиланням прокурора на зібрані у даному провадженні докази.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Крім того, в порушення вказаних вимог закону, до обвинувального акту, додано не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
У доданому реєстрі матеріалів досудового розслідування, також містяться суперечності, а саме у частині 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» з п. 22 до п. 27 зазначені усі необхідні процесуальні дії для завершення досудового розслідування (повідомлення учасникам провадження, надання доступу до матеріалів), які були проведені 25.01.2018 року. Однак, далі, з п. 28 до п. 33 вказано, ті ж самі процесуальні дії, але проведені вони були 24.04.2018 року.
Разом із тим, у частині 2 «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» відсутнє таке процесуальне рішення як «Обвинувальний акт», яким закінчується досудове слідство. При цьому, по даному кримінальному провадженню обвинувальний акт, складався двічі.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, а також порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291-293, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000398 від 17.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути прокурору прокуратури Київської області, який направив акт до суду ОСОБА_10 , для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 13 листопада 2018 року о 13 годині 50 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1