Справа № 487/8034/18
Провадження № 1-кп/487/357/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суду м.Миколаєва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві матеріали кримінальних проваджень внесених в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003800,№0000312,№0000337, №0000634 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
До суду з Миколаївської місцевої прокуратури №1, в порядку ст..293 КПК України надійшли обвинувальні акти у кримінальних провадженнях внесених в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003800, №0000312. №0000634 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.185 ч.2 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000537 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст..186 ч.2 КК України. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст..186 ч.2 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність прокурором наявності ризиків передбачених ст..177 ч.1 КПК України, які слугують підставою, щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 28.02.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого 29.04.2019 року, закінчується строк дії запобіжного заходу.

Відповідно до ст..331 ч.2 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувалися за корисливі злочини проти власності. На даний час, у провадженні інших судів перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні (кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Обвинувачений не має постійного місця роботи і законного джерела доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: той факт, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи його стійку антисоціальну поведінку, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_5 .

При цьому суд приймає до уваги, що тяжкість обвинувачення може бути прийнята за підставу тримання під вартою на початковій стадії судового розгляду, що узгоджується з сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Цеєлєвський проти Польщі» від 04.05.2006 року та «Бєлозьоров проти Росії» від 15.10.2015 року.
Таким чином, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Інших клопотань сторонами кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 183, 197,199 , 315, 372,376 ч.2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити попередньо обраною - тримання під вартою, подовжити строк дії запобіжного заходу до 24.06.2019 року включно.

Ухвала остаточна.

Копію ухвали для виконання негайно направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Головуючий суддя: ОСОБА_1