Справа № 366/3159/18
Провадження № 1-кс/366/819/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2018 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

(секретар судового засідання ОСОБА_3 ),

розглянувши клопотання прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000464 від 01.12.2018 року, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна автомобіля MITSUBISHI, PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 08.05.2016 року приблизно в 01.12.2018 року о 7 год. 30 хв., водій ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом зазначеного вище автомобіля, рухаючись по автодорозі в с. Феневичі Іванківського району Київської області в напрямку смт. Іванків, на 64 км плюс 650 м, не врахувавши дорожньої обстановки, втратив контроль над автомобілем, внаслідок чого допустив з*їзд з автодороги та зіткнення з деревом, що знаходиться на узбіччі в зустрічному напрямку руху. Внаслідок цього пасажир ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у виді перелому вертлюгової кістки западини зправа, а пасажир ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у виді перелому променевої кістки правої руки, перелом 5 поперекового хребця шийного відділення.

Повідомлення про події було зареєстроване ВП за №5889 від 01.12.2018 року.

Після закінчення огляду місця ДТП, автомобіль було вилучено до внутрішнього майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів: Київська область смт. Іванків, вул. Київська, 25. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зазначений вище автомобіль належить ОСОБА_5 . Він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на його кузові маються сліди його вчинення, які є доказом фактів і обставин, які доводяться під час досудового розслідування. Тобто,відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни. 02.12.2018 року слідчим винесено постанову про визнання цього автомобіля речовим доказом у справі.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з тих же підстав.

Власник транспортного засобу у судове засідання не з*явився. Неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
П.1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна. Так, ч.2 цієї статті передбачено, що слідчий суддя повинен :
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Ч. 4 цієї ж статті визначає, що « У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб».
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна (автомобіль є речовим доказом), необхідність проведення судових експертиз із зазначеним доказом, з метою збереження та використання у ході цих експертиз слідової інформації, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню: слід накласти арешт на зазначений транспортний засіб, який фактично є речовим доказом у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт у виді заборони його відчуження, залишивши його на зберіганні на території Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області до проведення експертних досліджень, а після проведення таких досліджень і до закінчення досудового розслідування передати власнику ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 100, 107, 170-173, 309, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль MITSUBISHI, PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, залишивши його на зберіганні на території Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області до проведення експертних досліджень, після проведення таких досліджень і до закінчення досудового розслідування передати власнику ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п*яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1