Справа № 460/1771/19
Провадження №1-кс/460/407/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

11.04.2019 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Яворів Яворівського району Львівської області, українцю, громадянину України, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє: вироком Яворівського районного суду Львівської області від 30.03.2017 за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ,-
в с т а н о в и в:

04 листопада 2017 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001365 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Старший слідчий СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що ОСОБА_4 09 жовтня 2017 року близько 23 год. 00 хв. знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка, проник у гаражне приміщення, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав деталі до телевізора, а саме: 11 мідних котушок загальною вартістю 400 грн, а також 10 текстолітових плат вартістю 50 грн. кожна, на суму 500 грн., після чого з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 900 грн.
Крім того, ОСОБА_4 12 жовтня 2017 року близько 23 год. 00 хв. знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка, проник у гаражне приміщення, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав 27 електропускачів різних марок, загальною вартістю 1049 грн., після чого з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1049 грн.
Крім того, ОСОБА_4 15 жовтня 2017 року близько 22 год. 00 хв. знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка, проник у гаражне приміщення, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав дриль марки "VERTO" вартісю 322 грн., два алюмінієвих картера до двигуна вартістю 250 грн. кожен, на суму 500 грн., після чого з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 822 грн.
Крім того, ОСОБА_4 02 листопада 2017 року близько 23 год. 00 хв. знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка, проник у гаражне приміщення, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав електропускачі торгової марки "Klockner-Moeller" типу DIL00-52 в кількості 13 штук та електропускачі торгової марки "Telemecanique" типу LC1D093 в кількості 15 штук загальною вартістю 2268 грн, після чого з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2268 грн.
11.12.2017 року о 15 год. 40 хв. слідчим СВ Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України.
23 січня 2018 року ОСОБА_4 оголошено в розшук у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 після оголошення підозри на виклики до слідчого не з`являвся, покинув місце свого проживання та переховувався від органу досудового розслідування.
09 квітня 2019 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановлено та відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від трьох до шести років, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий, зокрема 30.03.2017 року Яворівським районним судом Львіської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, упродовж перебування на іспитовому терміні, будучи в порядку передбаченому КПК України належним чином повідомлений про підозру у вчиненні вищивказаних кримінальних правопорушень покинув місце проживання та переховувався від органів досудового розслудвання у зв`язку з чим був оголошений в розшук, що дає обгрунтовані підстави вважати, що в разі необрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить вчиняти кримінальні правопрушення та буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що інші запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали. Пояснили, що на їх думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Просять також врахувати, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, окрім того покинув місце проживання та переховувався від органів досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив клопотання та пояснив, що обгрунтованість підозри не заперечує, однак став на шлях виправлення, зрозумів, що чинив у житті неправильно, був наркозалежною людиною, у грудні 2017 року звернувся в Дім милосердя при Домі молитви до Хрестиян Віри Євангельської, там перебував по теперішній час, зумів побороти наркозалежність, просив обрати йому будь-який м`якший запобіжний захід аніж взяття під варту.
Заслухавши прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного, який заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід відхилити виходячи з наступного.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні наведеного злочину, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_8 , показами підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом обшуку.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У справі Європейського Суду з прав людини Борисенка проти України (no. 25725/02, 12 січня 2012 року) вказано про те, що обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суди лише зазначали у рішеннях, що раніше обране тримання під вартою є правильним заходом, хоча, за статтею 5 § 3 Конвенції, з часом розумної підозри у вчиненні злочину стає недостатньо і суди мають надати інші підстави для тримання під вартою.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Судом враховується, що ОСОБА_4 був раніше судимий, не працює та повторно вчинив кримінальні правопорушення пов`язані з викраденням майна, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за які встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; покинув місце проживання та переховувався під час досудового розслідування, однак судом також враховується, що підозрюваний має постійне місце проживання, визнає свою участь у скоєному, на час розшуку перебував в Домі милосердя при Домі молитви у с. Куликові Сокальського рацону де зарекомендував себе з позитивної сторони, а відтак вважаю, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам визначених ст.177 КПК України йому слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,-

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- цілодобово не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- прибувати до старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження, прокурора та суду за першим викликом.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали 2 місяці з моменту винесення, тобто до 11 червня 2019 року.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1