Постанова
Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 727/3057/17
провадження № 51-5052км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду міста Чернівці від 04 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за:
- ч. 1 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- ч. 2 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК визначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 у строк покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 16 квітня 2017 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
16 березня 2017 року близько 17.10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, навпроти будинку № 204, відкрито вирвав з рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки "Jiayu", вартістю 4 000 грн, в якому знаходилось сім-картки операторів "МТС", вартістю 20 грн, на рахунку якої було 20 грн, та "Київстар", вартістю 20 грн, на рахунку якої грошових коштів не було, а також в телефоні знаходилась флеш картка на 16 Гб, вартістю 150 грн. Після чого, з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4 195 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 16 квітня 2017 року біля 18.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Чернівці по вул. Комарова біля будинку №6 повторно зірвав з вуха ОСОБА_10 золоту сережку. Після чого, втік з місця події а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2 500грн.
Також, цього ж дня 16 квітня 2017 року близько 18.45 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Чернівці по провулку Ентузіастів біля будинку №6А повторно вирвав з рук ОСОБА_11 , 1958 року народження, гаманець вартістю 100 грн, в якому знаходилось: грошові кошти, а саме 147 грн та 1 долар США (згідно курсу НБ України вартість одного долара США станом на 16.04.2017 становила - 26,62 грн), 2 банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» та після здійснення відкритого заволодіння майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 273,62 грн. В свою чергу потерпіла ОСОБА_11 звернулася до перехожих із проханням затримати злочинця, в результаті чого, свідок ОСОБА_12 зупинив ОСОБА_6 поблизу будинку №5 по пров. Ентузіастів у м. Чернівці.
Крім наведеного, при невстановлених досудовим слідством обставинах, ОСОБА_6 , шляхом привласнення знайденого придбав полімерний предмет, зовні схожий на кастет, який, не маючи спеціального дозволу, носив при собі при переміщенні населеними пунктами Чернівецької області та в подальшому, 16 квітня 2017 о 19.55 год. був виявлений та вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_6 під час затримання за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 208 Кримінального процессуального кодексу України (далі КПК) за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень та який відповідно до висновку експерта №824-К від 28.04.2017 являється холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом, виготовленим саморобним способом.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі Захисник ОСОБА_7 , вказуючи про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 , просить судові рішення щодо нього змінити та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК.
Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор вважала касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 263 КК і правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі захисника не оспорюються.
Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про незаконність судових рішень в частині призначення ОСОБА_13 покарання без застосуванням ст. 69 КК, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження касаційним судом встановлено, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК урахував, конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_6 , який хоч і є особою молодого віку, проте вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисний корисливий злочин, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими визнано щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відшкодування шкоди та обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.
Таким чином, урахувавши повною мірою усі обставини кримінального провадження, суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді і розмірі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, а тому його не можна визнати невідповідним ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Отже законних підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК для зміни чи скасування судових рішень у зв`язку із необхідністю пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК за доводами касаційної скарги захисника, у Верховного Суду немає.
Твердження захисника про вчинення ОСОБА_6 злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин є безпідставним, оскільки усі відомості щодо наявності на утриманні у матері ОСОБА_6 4 неповнолітніх дітей, незадовільного стану здоров`я одного з них та самої матері були відомі суду та ураховані ним при призначенні покарання в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК та обрання принципу поглинення покарання при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів на підстав ст. 70 КК.
Разом із цим, відповідно до правової позиції, сформованої у постанові Великої Палати Верховного Суду № 13-31кс18 щодо порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, який полягає в тому, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК не допускається.
З огляду на викладене судові рішення щодо ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 433 КПК в частині зарахування строку тримання під вартою у строк відбування покарання підлягають зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду міста Чернівці від 04 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Додатково зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання період його попереднього ув`язнення з 22 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу 19 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3