КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1229/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року відмовлено у задоволенні подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання призначеного вироком Голосіївського районного м. Києва від 24.12.2014 року.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року та задовольнити подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2014.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що наявність інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення підозри не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про звільнення.
Крім того апелянт зазначає, що з характеристики ОСОБА_6 , видно, що засуджений за місцем проживання характеризується добре, скарг на поведінку останнього від сусідів не надходило, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється від призначеного йому покарання.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали та доводів, викладених у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 ; вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 та пояснення ОСОБА_7 , які підтримали повністю апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши і перевіривши матеріали провадження; обговоривши та обміркувавши доводи апелянтів, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, інспектор Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 на обліку Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області перебуває з 24.09.2015 року, іспитовий строк закінчився 24.12.2017 року.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року відмовлено у задоволені подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання призначеного вироком Голосіївського районного м. Києва від 24.12.2014 року.
З таким висновком погоджується колегія суддів.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаного подання. Вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є передчасним.
Відповідно до частини 1статті 78 КК Українипісля закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Згідно вимог ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Судом першої інстанції було вірно зазначено, що в теперішній час в районному суді проводиться розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України. Тому в клопотанні передчасно зроблено висновок про можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків відповідний суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання, з випробуванням, після закінчення іспитового строку.
Таким чином аналізуючи зазначені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, обвинуваченого, це право суду, а не обов`язок. Обов`язок виникає в суду з моменту, коли є достовірні відомості, про те, що особою виконано всі умови визначені під час звільнення від відбування покарання, в строк визначений судом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України, умовами звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням являється виконання ним покладених на нього судом обов`язків та не вчинення нового злочину.
Про те, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, провадження щодо якого перебуває на розгляді в Печерському районному суді м. Києва, в період перебування на іспитовому строці визначеному вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2014, тому суд першої інстанції, вірно встановив, що відсутні підстави для задоволення подання інспектора Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, визначеного для ОСОБА_7 , оскільки в суді не надано переконливих доказів, що ОСОБА_7 виконано обов`язки покладенні на нього на підставі ст. 76 КК України, з дотриманням вимог ст. 78 КК України.
Доводи апелянта, що наявність інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення підозри не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про звільнення, є голослівними, та не ґрунтуються на вимога закону про кримінальну відповідальність.
Інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду у ухвалі та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Київського апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання призначеного вироком Голосіївського районного м. Києва від 24.12.2014 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4