Справа № 558/76/19
номер провадження 1-кс/558/27/19
У Х В А Л А
Іменем України
25 лютого 2019 року смт. Демидівка
Слідчий суддя Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, громадянина України, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого,
сторони кримінального провадження: начальник Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , старший слідчий Демидівського відділення поліції ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , -
Старший слідчий СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням у встановленому порядку, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60-т днів відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 .
Згідно клопотання зазначається про те, що приблизно о 22 годині 22 лютого 2019 року в будинку АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , тримаючи в руці розкладний ніж, який мав при собі, в приміщенні кімнати житлового будинку ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_8 та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, раптово, із значною силою, наніс ОСОБА_8 близько трьох ударів лезом ножа в область живота та руки.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, внутрішньої черевної кровотечі із передньої черевної стінки легкого ступеня, колото-різаної рани лівого плеча.
Проникаюче колото-різане ушкодження, згідно п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995), за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Умисні протиправні дії ОСОБА_4 , що виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України) - умисне тяжке тілесне ушкодження.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У клопотанні вказано, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
На думку ініціатора клопотання, наявні обставини, які свідчать про можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а саме те, що у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні стримуючі чинники особистісно-соціального характеру та міцні соціальні зв`язки, він може залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування або суду чи вчинити інший злочин. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігти виникненню зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, крім запобіжного заходу у вигляді взяття під варту строком на шістдесят днів.
У судовому засіданні стороною обвинувачення було підтримане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив обставини вчинення злочину, що вказані у повідомленні про підозру, погодився з клопотанням слідчого.
Захисник підтримав думку підозрюваного та не заперечував проти клопотання слідчого.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і подане клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.179, 184 КПК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 22 годині 22 лютого 2019 року в будинок ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , де на той час перебував ОСОБА_8 , який є співмешканцем ОСОБА_9 , прийшов ОСОБА_4 , з метою поговорити з ОСОБА_9 щодо повернення грошових коштів, які, як він вважав, остання йому заборгувала.
В ході розмови між ними, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого за ОСОБА_9 заступився ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 22 лютого 2019 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 , тримаючи в руці розкладний ніж, який мав при собі, в приміщенні кімнати житлового будинку ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_8 та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, раптово, з значною силою, наніс ОСОБА_8 близько трьох ударів лезом ножа в область живота та руки.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, внутрішньої черевної кровотечі із передньої черевної стінки легкого ступеня, колото-різаної рани лівого плеча.
Проникаюче колото-різане ушкодження, згідно п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Таким чином умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
23 лютого 2019 року о 07 годині 40 хвилини ОСОБА_4 затримано після вчинення злочину та за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
23 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження.
Підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою, а причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення даного злочину підтверджується дослідженими слідчим суддею доказами, долученими до клопотання.
Зокрема, протоколом огляду місця події від 23 лютого 2019 року, згідно якого оглянуто господарство ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 лютого 2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23 лютого 2019 року; протоколом огляду предмета від 23 лютого 2019 року; протоколами затримання та допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 23 лютого 2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 від 23 лютого 2019 року; протоколом огляду предмета від 23 лютого 2019 року.
Крім того, згідно протоколу огляду предмета від 23 лютого 2019 року було оглянуто ніж складний, що виданий для огляду ОСОБА_4 .
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив свою причетність до вчинення вказаного злочину та повідомив про обставини його вчинення.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 буде запобігати його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Повідомлені підозрюваним обставин вчинення злочину дають підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Наявність таких ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею встановлено дослідженими доказами та встановленими обставинами.
Так, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання його не зареєстроване. ОСОБА_4 не працює, постійного місця роботи не має; за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.
Однак, незважаючи на це ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вже 22 лютого 2019 року тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.
Вказані обставини, свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинення ним іншого злочину.
Крім того, у підозрюваного відсутні стримуючі чинники особистісно-соціального характеру та міцні соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; враховуючи його вік, стан здоров`я, сімейний стан, оцінку вчиненого, міцність соціальних зв`язків; те, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, знову вчинив діяння у зв`язку з чим повідомлений про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України. А також враховуючи, що існує ризик продовження неправомірної поведінки і можливості вчинення ним іншого злочину; те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, судимість погашена, однак вказані обставини є такими, що характеризують підозрюваного з негативної сторони.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти особи.
З цих підстав, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із змісту клопотання слідчого, встановлених в судовому засіданні обставин та із змісту досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти здоров`я особи, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до п. 1. ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Дослідженими матеріалами кримінального провадження, а також встановленими під час розгляду клопотання обставинами, з урахуванням особи підозрюваного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного не зможе забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.
Стороною обвинувачення при розгляді клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Даних, що вказували б на неможливість застосування відносно нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та його задоволення.
Відповідно до ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовільнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» на строк 60 (Шістдесят) днів, тобто до 07 години 40 хвилин 23 квітня 2019 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 07 години 40 хвилин 23 лютого 2019 року.
Ухвала діє до 07 години 40 хвилини 23 квітня 2019 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .