Справа № 621/932/18
Пр. № 1-кп/621/44/19
Вирок
Іменем України
12 квітня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

цивільного відповідача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Красноградського району Харківської області, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, не одружений, учень КЗ «Таранівська ЗОШ 1-3 ступенів ім.Героїв-Широнінців Зміївської районної ради Харківської області», не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, має двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2017 р.н., із вищою освітою, не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Приблизно на початку грудня 2017 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході судового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , за попередньою змовою в групі з неповнолітнім ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , де зайшовши на територію двору через калитку, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом пролому дверей, проникли в приміщення будинку, звідки викрали майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: сковорода алюмінієва діаметром 20 см., в кількості 3 штук, загальною вартістю 225 грн.; Утятниця алюмінієва ємкістю 2 літри, вартістю 35 грн.; Каструля алюмінієва ємкістю 1 літр, вартістю 30 грн.; Каструля алюмінієва ємкістю 2 літри, в кількості 2 штук, загальною вартістю 70 грн.; Каструля із нержавіючої сталі ємкістю 8 літри, вартістю 120 грн.; Відро із нержавіючої сталі ємкістю 10 літри, вартістю 100 грн.; Таз алюмінієвий ємкістю 10 літри, вартістю 130 грн.; Таз латуневий ємкістю 5 літри, вартістю 400 грн.; Умивальник навісний з краном із нержавіючої сталі ємкістю 10 літрів, вартістю 175 грн.; Бідон алюмінієвий ємкістю 38 літри, вартістю 400 грн.; Труба металева діаметром 60 мм, товщина металу 2 мм, в кількості чотирьох штук по 2,3 метри довжиною кожна, загальною вартістю 624 грн.; М`ясорубка ручна алюмінієва, вартістю 110 грн.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , покинули територію домоволодіння та розпорядилися ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи №7371-7382 від 13.04.2018 року, майнову шкоду на загальну суму 2419 гривень.
Крім того, приблизно в середині грудня 2017 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході судового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, зайшовши на територію вказаного домоволодіння, проник до приміщення будинку через пошкоджену стіну, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: Механічний тонометр в комплекті з фонендоскопом, вартістю 65 грн.; стерилізатор медичний з нержавіючої сталі, вартістю 90 грн.; Вилки столові алюмінієві, в кількості 10 штук, вартістю 4 грн. за 1 штуку, на загальну суму 40 грн.; Ложки столові алюмінієві, в кількості 10 штук, вартістю 4 грн. за 1 штуку, на загальну суму 40 грн.; плита чавунна з опалювальної печі для твердого палива, двоконфорочна, розміром 90x60 см, з двома конфорками в комплекті, вартістю 300 грн.; засувка димохідна опалювальної печі для твердого палива, металева (алюмінієва), розміром 29x15 см, вартістю 60 грн.; колісники чавунні для опалювальної печі твердим паливом, в кількості 8 штук, довжиною 33 см кожна, вартістю 15 грн. за 1 штуку, на загальну суму 120 грн.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_7 , покинув територію домоволодіння та розпорядилися ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9301 від 18.04.2018 року, майнову шкоду на загальну суму 715 гривень.
Крім того, в ніч на 22.02.2018 року, більш точного часу в ході судового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_11 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, перелізши через паркан, проникли на територію вказаного домоволодіння, при цьому ОСОБА_7 залишився чекати ОСОБА_6 на паркані, а останній через отвір проник до приміщення гаражу, звідки викрав перфоратор ТМ «Bautec Germany ВВН 1450», вартістю 1 888,50 грн. (згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4709 від 12.04.2018 року), що належить ОСОБА_11 , та передав його ОСОБА_7 .
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, намагалися покинути територію домоволодіння та розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_7 , побачивши потерпілого ОСОБА_11 , покинув викрадене майно на вулиці, після чого був затриманий потерпілим на місці скоєння злочину, а ОСОБА_6 вдалося втекти.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєному визнав повністю.Про обставини вчиненого злочину пояснив так, як це викладено в даному вироку. Цивільний позов визнав частково.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєному визнав повністю. Про обставини вчиненого злочину пояснив так, як це викладено в даному вироку. Цивільні позови визнав частково.
Вина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах підтверджується письмовими доказами у провадженні, а саме:
За епізодом крадіжки майна на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 :
-даними протоколу огляду місця події від 27.03.2018 з фототаблицею за адресою АДРЕСА_2 , де за вищевказаною адресою ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції утятницю алюмінієву ємкістю 2 літри з кришкою бувшу у вжитку, каструлю алюмінієву ємкістю 2 літри без кришки бувшу у вжитку, м`ясорубку ручну алюмінієву без пошкоджень бувшу у вжитку.(а.п.173-175);

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.03.2018, а саме визнано речовими доказами утятницю алюмінієву ємкістю 2 літри з кришкою, каструлю алюмінієву ємкістю 2 літри без кришки, м`ясорубку ручну.(а.п.177)

-даними протоколу пред`явлення речі для впізнання потерпілій ОСОБА_4 від 05.04.2018, якій було пред`явлено для впізнання утятницю алюмінієву ємкістю 2 літри з кришкою, каструлю алюмінієву ємкістю 2 літри без кришки, м`ясорубку ручну алюмінієву без пошкоджень бувшу у вжитку. Щодо вказаних речей потерпіла вказала, що ці речі належать їй та вони були викрадені з її дачі. Вищезазначені речі повернуті потерпілій ОСОБА_4 (а.п.178, 179)

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №7371-7382, від 13.04.2018 року відповідно до якої потерпілій ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2 419 гривень.(а.п.208-213)

-показами потерпілої ОСОБА_4 , наданими у ході судового слідства, відповідно до яких вона пояснила, що їй зателефонували та розповіли про те, що її дачу обікрали. Коли вона приїхала то побачила, що в неї викрали вироби з алюмінію та нержавіючої сталі. Крім того, речі у будинку були посипані мукою та цукром, навісний замок у сараї скручено. Викрадене майно, обвинувачені у повному обсязі їй не повернули, тому просила цивільний позов задовольнити. При вирішенні судом питання про вид і міру покарання просила призначити покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі.

-показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 це його зять, який попросив його перевезти метал на його автомобілі. Він погодився та разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перевіз вироби з алюмінію на металоприйом. Про те, що ці вироби були викрадені він не знав.

Від допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 прокурор відмовився, при цьому інші учасники судового провадження, в тому числі сторона захисту, не наполягали на виклику його в судове засідання.
За епізодом крадіжки майна на території домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_5 вина ОСОБА_7 підтверджується:
-даними протоколу огляду місця події від 05.04.2018 з фото таблицею за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_14 добровільно видав працівникам поліції засувку димохідну опалювальної печі для твердого палива, металеву (алюмінієву), розміром 29x15 см; колісники чавунні для опалювальної печі твердим паливом, в кількості 3 штук, довжиною 33 см кожна. ( а.п.182-184)

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №4709 від 18.04.2018, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на загальну суму 715 гривень.(а.п.214-217)

-даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.04.2018., відповідно до якої речовими доказами визнано засувку димохідну опалювальної печі для твердого палива, металеву (алюмінієву), розміром 29x15 см б/в без механічних пошкоджень придатні для використання; колісники чавунні для опалювальної печі твердим паливом, в кількості 3 штук, довжиною 33 см кожна без механічних пошкоджень придатні для використання.(а.п.186)

-показами потерпілого ОСОБА_5 , наданими у ході судового слідства, відповідно до яких він пояснив, що 19.12.2017 він дізнався, про те, що у домоволодінні АДРЕСА_4 , де проживає його мати було викрадено майно. Він викликав працівників поліції та надав пояснення щодо обсягу викраденого. Викрадене майно, обвинувачені у повному обсязі не повернули, тому просив цивільний позов задовольнити. При вирішенні судом питання про вид і міру покарання призначити покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі.
-показами свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно на початку грудня 2017 року він купив у ОСОБА_7 засувку димохідну та колісники чавунні.

За епізодом крадіжки майна на території домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_11 , вина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується:
-даними протоколу огляду місця події від 22.02.2018 з фототаблицею за адресою АДРЕСА_5 , де в ході огляду гаражу встановлено відсутність перфоратору «Bautec Germany ВВН 1450». При огляді поблизу домоволодіння виявлено під парканом на землі вказаний перфоратор на який вказав власник домоволодіння ОСОБА_11 (а.п.191-195)

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №9301 від 18.04.2018, відповідно до якої вартість перфоратора ТМ «Bautec Germany ВВН 1450», становить 1 888,50 грн.(а.п.218-222)
Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повністю доведена.

Дії ОСОБА_7 , за епізодом, що було вчинено на початку грудня 2017 року, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом, який було вчинено ОСОБА_7 у середені грудня 2017 року, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

За епізодом, який було вчинено ОСОБА_7 в ніч на 22.02.2018 року, суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 за епізодом, що було вчинено на початку грудня 2017, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом, який було вчинено ОСОБА_6 в ніч на 22.02.2018, суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відносяться до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілими, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілими.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває; за місцем проживання скарг на нього немає; за місцем навчання характеризується посередньо, не працює, не одружений, є учнем КЗ «Таранівська ЗОШ 1-3 ступенів ім.Героїв-Широнінців Зміївської районної ради Харківської області», раніше не судимий.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває; за місцем проживання скарг на нього немає; не працює, не одружений, має двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2017 р.н., раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67, 103 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, скоєння злочину неповнолітнім, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, умови життя та виховання ОСОБА_7 , вплив на нього дорослих та рівень його розвитку, а також висновки досудової доповіді.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ч.2 ст.15 КК України.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, рівень розвитку ОСОБА_7 , умови його життя та виховання, вплив дорослих, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75, 104 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На стадії досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винуватого.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ч.2 ст.15 КК України.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На стадії досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судовим розглядом встановлено, що діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинена майнова шкода, розмір якої підтверджується даними висновку товарознавчої експертизи №7371-7382 від 13.04.2018 року на загальну суму 2 419 гривень.
Відповідно до позовних вимог ОСОБА_4 просить стягнути з відповідачів на її користь суму матеріальної шкоди в розмірі 25 848 грн. Розмір матеріальної шкоди обґрунтовує, по-перше, тим, що обвинуваченими були знищені вхідні двері нестандартних розмірів із сукупними компонентами, по-друге, вартістю виготовлення за індивідуальним замовленням таких дверей, яка оцінена позивачем на власний розсуд, по-третє, вартістю встановлення цих дверей, яка оцінена позивачем на власний розсуд, по-четверте, вартістю та переліком викраденого майна, оціненого позивачем на власний розсуд.

Проте, суд зазначає, що позивач не надала жодних доказів, тобто не довела належним чином розмір завданої їй матеріальної шкоди. Так, позивачем не надано доказів, які б підтверджували вартість виготовлення та встановлення дверей із сукупними компонентами. Крім того, в позовній заяві міститься найменування речей, які, на думку позивача були викрадені, проте обвинуваченим не інкримінуються.

Також, судом враховується, що позивачу згідно зберігальної розписки було повернуто наступне майно: утятниця алюмінієва ємкістю 2 літри, вартістю 35 грн.; каструля алюмінієва ємкістю 2 літри, в кількості 1 штук, вартістю 35 грн. та м`ясорубка ручна алюмінієва, вартістю 110 грн., а загалом позивачу було повернуто майна на загальну суму 180 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 2 239 грн.

В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Щодо стягнення з обвинувачених моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає доведеним, що у зв`язку із протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , дійсно зазнала душевних страждань. Крім того, враховується характер злочину та його негативні наслідки для позивача.
Таким чином, з урахуванням ст.ст.23, 1167 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд виходячи із засад розумності виваженості та справедливості приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 7 000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_17 до ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судовим розглядом встановлено, що діями ОСОБА_7 спричинена майнова шкода потерпілому ОСОБА_5 , розмір якої підтверджується даними висновку судової товарознавчої експертизи №9301 від 18.04.2018 року на загальну суму 715 гривень.
Відповідно до позовних вимог позивачі просять стягнути на їх користь суму матеріальної шкоди в розмірі 73 550 грн. 50 коп. Розмір матеріальної шкоди обґрунтовує, по-перше, тим, що обвинуваченим була зруйнована стіна, по-друге, вартістю відновлення пошкодженої стіни, яка оцінена позивачами на власний розсуд, по-третє, вартістю та переліком викраденого майна, яке оцінене позивачами на власний розсуд.

Проте, суд зазначає, що ОСОБА_5 не надав жодних доказів, тобто не довів належним чином розмір завданої йому матеріальної шкоди. Так, позивачем не надано доказів, які б підтверджували вартість відновлення пошкодженої стіни. Крім того, в позовній заяві міститься найменування речей, які, на думку позивача були викрадені, проте обвинуваченому не інкримінуються.

Також, судом враховується, що ОСОБА_5 згідно зберігальної розписки було повернуто наступне майно: засувка димохідна вартістю 60 грн.; колісники чавунні в кількості 3 штук на суму 45 грн., а загалом ОСОБА_5 було повернуто майна на загальну суму 105 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 610 грн.

В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Крім того, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову ОСОБА_17 до ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, оскільки ОСОБА_17 в рамках цього кримінального провадження не була визнана потерпілою, тобто особою, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди, тому і клопотання потерпілого ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_17 потерпілою задоволенню не підлягає з цих підстав.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених процесуальні витрати за проведення судових експертиз за цим кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КК України суд,-

Ухвалив :
Визнати ОСОБА_7 винуватим у злочинах, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст. 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_7 наступні обовязки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у злочинах, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_6 наступні обовязки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди у розмірі 610 (шістсот десять) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_17 до ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дев`ять) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

1.утятницю алюмінієву ємкістю 2 літри з кришкою, каструлю алюмінієву ємкістю 2 літри без кришки, м`ясорубку ручну, які знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 повернути останній як законному володільцю.

2.засувку димохідну опалювальної печі для твердого палива, металеву (алюмінієву), розміром 29x15 см б/в; колісники чавунні для опалювальної печі твердим паливом, в кількості 3 штук, довжиною 33 см кожна які знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути останньому як законному володільцю.

3.перфоратор «Bautec Germany ВВН 1450», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_11 повернути останньому як законному володільцю.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення: 1) судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 7371-7382 від 13.04.2018 у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.; 2) судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 4709 від 12.04.2018 у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн., тобто по 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_10 в особі неповнолітнього ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9301 від 18.04.2018 у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: