Справа №639/4211/18
Провадження №1-кп/639/153/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 12 червня 2018 року за №0001090 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Покровка Краснокутського району Харківської області, українки, громадянки України, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 02.06.2018 о 21 годині, перебуваючи вдома за місцем свого постійного проживання, а саме у кв. АДРЕСА_2 , почула, що в коридорі під`їзду відбувалася сварка між її сином, ОСОБА_8 , та сусідкою, ОСОБА_6 , 1958 року народження.
Саме в той час ОСОБА_7 , вийшовши із своєї квартири у приміщення під`їзду, відчуваючи неприязнь до ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, що раніше між ними склалися, вирішила спричинити їй тілесні ушкодження будь якого ступеня тяжкості, та наказала при цьому ОСОБА_8 схватити ОСОБА_6 і силою затягнути в належну їм квартиру АДРЕСА_3 для того, щоб побити останню.
Надалі, реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , діючи умисно, застосовуючи фізичну силу схопила ОСОБА_6 рукою за ліве передпліччя, а іншою за волосся. При цьому, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_7 , схопив ОСОБА_6 руками за праве передпліччя та силою, спільно зі своєю матір`ю затягнули потерпілу до приміщення коридору своєї квартири АДРЕСА_3 , а потім закрили вхідні двері на замок. ОСОБА_6 при цьому від спільних насильницьких дій з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відчувала фізичний біль.
В подальшому ОСОБА_7 , будучи об`єднаною єдиним злочинним умислом із ОСОБА_8 , діючи з ним узгоджено, використовуючи в якості знаряддя злочину підняту з підлоги в приміщенні коридору квартири пів-цегли, та, відчуваючи неприязнь і ненависть до ОСОБА_6 , умисно нанесла нею один удар потерпілій у голову. Від отриманого удару потерпіла упала на підлогу. Однак, ОСОБА_7 , діючи узгоджено зі своїм сином, продовжуючи свої злочинні дії та використовуючи в якості знаряддя злочину наявну у неї пів-цегли, нанесла нею лежачій на підлозі ОСОБА_6 ще декілька ударів у ділянку голови. У свою чергу ОСОБА_8 , продовжуючи спільні з ОСОБА_7 злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, відчуваючи неприязнь та ненависть до останньої, також наніс їй декілька ударів ногами по спині, поясниці та животу.
Після цього, протиправні та злочинні дії ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 були припинені працівниками патрульної поліції, які прибулими на місце події за викликом сусідів.
В результаті побиття ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синці на голові, тулубі, руках; садна на шиї, голові, руках, тулубі які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар стиснення, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 ти днів, і за цією ознакою за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень,що підтверджено висновком експерта судово-медичної експертизи №09-2601/2018 від 06.07.2018.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінуємому їй злочину не визнала та надала показання, що не наносила ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при зазначених вище обставинах.
Обвинувачена ОСОБА_7 надала показання, що 02.06.2018 о 21:00 вона перебувала вдома за вищевказаною адресою, як раптом почула в під`їзді на поверсі крик, після чого відкрила вхідні двері і побачила, як з квартири АДРЕСА_4 , вибігла ОСОБА_6 та накинулася на її сина ОСОБА_8 , який також знаходився в коридорі під`їзду, ОСОБА_6 була з ножем та порізала ОСОБА_8 шию. Після чого, син вирвався від неї і зайшов додому, а ОСОБА_6 почала бігти за ним і забігла до них в квартиру, у коридорі ОСОБА_6 намагалася напасти на обвинувачену, тоді вона її відштовхнула, внаслідок чого остання впала і ножем порізала ОСОБА_7 гомілку лівої ноги, при цьому коли ОСОБА_6 падала на підлогу, вона вдарилася обличчям об дерев`яну тумбочку для взуття, яка стояла в приміщення коридору квартири, потім ОСОБА_6 відразу піднялася на ноги і знову накинулася на ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 стояв біля дверей, тоді обинувачена знову відштовхнула ОСОБА_6 від себе, так як я захищалася, і ОСОБА_6 знову впала і вдарилася обличчям об дерев`яну тумбочку для взуття, тоді вона вже з підлоги не вставала, при цьому в її руках постійно знаходився ніж, далі, ОСОБА_7 відразу зателефонувала на 102 і викликала співробітників поліції, а також повідомила, що сусідка увірвалася до квартиру і порізала ОСОБА_7 . Потім обвинувачена почула як до неї в вхідні двері стукають, але вона не цікавилися хто там, після того, як ОСОБА_7 викликала поліцію приблизно через хвилин 15, в вхідні двері хтось знов постукав, ОСОБА_8 поцікавився хто там, на що йому відповіли, що це співробітники поліції і тоді вони відкрили двері, які не було закрито на замок. Співробітники поліції зайшли в приміщення квартири, ОСОБА_6 в цей момент сиділа і досі на підлозі, в її руці був ніж, також ОСОБА_6 вчинила акт дефекації на місці, де вона сиділа, куди потім подівся ніж обвинувачена не знає, крім того ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_6 неодноразово нападала на неї та її сина ОСОБА_8 про що вони повідомляли правоохоронні органи.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 . За вказаною адресою вона мешкає з родиною: чоловіком, донькою та двома онуками. По сусідству з ними, в кв. 112 проживає сім`я, ОСОБА_8 і його мати ОСОБА_7 . З сім`єю ОСОБА_10 у них склалися неприязні стосунки та постійно відбуваються конфлікти. ОСОБА_7 виражається весь час ненормативною лексикою і поводиться неадекватно. 02.06.2018 о 21.00 вона повернулася додому за вищевказаною адресою. Біля будинку вона зустріла свою дочку ОСОБА_11 , яка стояла з подругою ОСОБА_12 . Поспілкувавшись з ними вона піднялася додому, зайшла в кімнату, де знаходився її чоловік ОСОБА_13 і онук. Далі, вона вийшла на загальний балкон, який розташований в кінці коридору, біля сходової площадки на поверсі. На балконі вона покурила і попрямувала назад у кімнату. Коли вона йшла по загальному коридору, то почула ззаду чиїсь кроки, коли вона підійшла вже до своєї кімнати, то обернулася назад і побачила перед собою ОСОБА_8 , який плюнув їй в обличчя без видимих на те причин. Вона спитала його, що він робить, і в цей момент вийшла з квартири його мати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відразу крикнув матері «Хапаємо її і тягнемо до себе в кімнату». Тоді ОСОБА_7 швидко підбігла до них, і вони удвох схопили потерпілу і почали тягнути до себе в кімнату. ОСОБА_8 схопив її двома руками за праву руку, а ОСОБА_7 однією рукою схопила за волосся, а іншою за ліву руку. Потерпіла чинила опір але вирватися їй не вдалося. Затягнувши її до себе в кімнату, а саме в приміщенні коридору, ОСОБА_7 взяла половину білої цегли, який лежав на підлозі в приміщенні коридору і завдала останній удар в праву область обличчя. Внаслідок чого від нанесеного удару потерпіла втратила свідомість. Прийшовши до тями, потерпіла відчула, як ОСОБА_8 наносив удари ногами по її спині, з правого боку в тулуб, в живіт, а ОСОБА_7 наносила удари половиною білої цегли по голові. Точну кількість ударів вказати не змогла, але ударів було більше 20. Потерпіла кричала про допомогу та чула, що за дверима зібралися сусіди і рідні, які почали стукати в двері і вимагати відкрити двері, але ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не реагували і продовжували наносити їй удари. Коли потерпіла намагалася встати з підлоги, то ОСОБА_8 наступив ногою на її спину в області попереку, і ненормативною лексикою наказав їй лежати і не рухатися. ОСОБА_7 пішла в кімнату, після чого підбігла до неї, в її руці знаходився кухонний ніж, після чого тицьнула потерпілій вістрям ножа в область ноги, по задній поверхні правого стегна. ОСОБА_8 наказав їй кинути ніж, так як сказав що їх посадять і ОСОБА_7 відразу віднесла ніж назад. Далі, ОСОБА_6 почула, що в їх двері стукають особи, які представилися співробітниками поліції, проте ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відразу двері не відкрили. Через хвилин 10, ОСОБА_8 відкрив двері, впустив одного поліцейського, потерпіла в цей момент перебувала на підлозі, тому що у неї були численні забої, боліло все тіло, паморочилося в голові, та вона не могла поворухнутися. Далі, потерпілу підняла з підлоги ОСОБА_14 , яка проживає в кв. АДРЕСА_6 і вивела з квартири в загальний коридор, де вона побачила дуже багато сусідів, які зібралися під дверима і вимагали відкрити двері. Далі, сусідка ОСОБА_15 допомогла потерпілій дійти до її кімнати, а її чоловік та донька залишилися з поліцейськими біля квартири ОСОБА_10 . Далі, приїхала бригада швидкої медичної допомоги, яка доставила потерпілу в Харківську міську клінічну лікарню швидкої і невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова, де їй надали першу медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 . За вказаною адресою вона мешкає разом з матір`ю ОСОБА_6 , з батьком ОСОБА_17 , з сином ОСОБА_18 і дочкою ОСОБА_19 Квартира є комунальною, по сусідству з ними мешкає сім`я ОСОБА_10 . З родиною ОСОБА_10 у них склалися неприязні стосунки і мають місце бути систематичні конфлікти, без будь-яких причин. 02.06.2018 о 21.00 вона перебувала з подругою ОСОБА_12 біля під`їзду свого будинку. В цей час вона зустріла свою маму ОСОБА_6 , яка поверталася додому і була в гарному настрої. Вони поспілкувалися кілька хвилин і мама попрямувала додому. Через деякий час їй на мобільний телефон подзвонила сусідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затягли маму проти її волі до себе в квартиру, закрили двері і б`ють її. Вона відразу ж попрямувала до квартири ОСОБА_10 , але підійшовши до дверей, вони виявились зачиненими. З квартири доносився крик ОСОБА_6 про допомогу. Вона разом зі своїм батьком ОСОБА_13 і сусідом ОСОБА_21 почали стукати в двері до ОСОБА_10 і вимагати, щоб останні відкрили двері. ОСОБА_6 продовжувала кричати і просити про допомогу. Після чого, сусідка ОСОБА_20 зателефонувала в поліцію. Так як ОСОБА_6 голосно кричала, на загальний коридор до дверей ОСОБА_10 почали підходити і інші сусіди, які так само намагалися нам допомогти і просили ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відкрити двері і випустити потерпілу. Після того, як приїхали співробітники поліції, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , якийсь час ще не відкривали двері. Через хвилин 10, ОСОБА_8 відкрив двері і впустив одного поліцейського. У цей момент свідок ОСОБА_16 побачила, що ОСОБА_6 лежить на підлозі в приміщенні коридору, на ній були порвані речі, видно було численні синці по поверхні всього тіла. В кімнату зайшла сусідка ОСОБА_14 і вивела потерпілу з квартири ОСОБА_10 на загальний коридор. У ОСОБА_6 було все обличчя в крові, заплило праве око, численні забої по поверхні всього тіла, руки були подряпані. Після чого, сусідка ОСОБА_15 повела ОСОБА_6 в їх квартиру, а свідок залишилася з поліцейськими біля квартири ОСОБА_10 , так як ОСОБА_8 в ході конфлікту вдарив ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_16 викликала БШМД для надання першої медичної допомоги потерпілій, яка по приїзду доставила ОСОБА_6 в Харківську міську клінічну лікарню швидкої і невідкладної допомоги ім. проф. Мещанінова.
Свідок ОСОБА_13 ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 в судовому засіданні надали показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що 02.06.2018 року заступила на службу у нічну зміну в складі екіпажу № 0651 з лейтенантом поліції ОСОБА_25 та лейтенантом поліції ОСОБА_26 . Близько 21 год. 30 хв. під час несення служби на маршруті патрулювання, прийшов виклик за фактом сварки, який мав місце за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, на місці події вже знаходився екіпаж патрульної полії № 0601, який відпрацьовував вказаний виклик. При прибутті на місце події зі слів жильців вказаного будинку, ними було встановлено, що ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_7 , які мешкають, у кв. АДРЕСА_2 , зачинили у своєї квартирі ОСОБА_6 із кв. АДРЕСА_4 , цього же будинку та утримуючи її там проти її волі застосовували до останньої фізичну силу. Надалі, ними було зібрано первинний матеріал. Вона прийняла пояснення від ОСОБА_7 , яка скаржилась, що до неї у квартиру виламувала вхідні двері ОСОБА_6 , а після того, як ОСОБА_7 відчинила їй двері, ОСОБА_6 почала бити ОСОБА_7 кулаками та наносити їй многочисленні удари кулаками по обличчю та тулубу, де в ході конфлікту ОСОБА_7 зачинила вхідні двері та відштовхнула ОСОБА_6 , після чого сусіди намагались топором відчинити двері ОСОБА_7 . Однак, в ході спілкування із ОСОБА_7 на видимих ділянках її тіла, свідок не бачила жодних тілесних ушкоджень. Окрім цього, нею було прийнято пояснення від ОСОБА_6 , яка скаржилась, що у коридорі під`їзду на неї ззаду підійшов ОСОБА_8 плюнув їй у обличчя, а після чого разом із ОСОБА_7 затягнули її у квартиру АДРЕСА_3 , де мешкають ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_7 , де наносили їй тілесні ушкодження та утримували її там проти її волі. У ході спілкування з ОСОБА_6 , вона бачила, що на її обличчі були свіжі тілесні ушкодження, ушкоджено око, а також сліди крові, на руках та на видимих ділянках її тіла мали всюди місце забої та подряпини, одяг на неї був розірваний. При цьому, ОСОБА_16 було викликано швидку допомогу, БШМД № 602, ОСОБА_6 було госпіталізовано до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. А.І. Мещанінова із попереднім діагнозом забій м`яких тканин спини, животу, травма правого ока, ЗЧМТ.
Свідок ОСОБА_26 надав аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_24 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що є поліцейською патрульної поліції УПП в Харківській області, 02.06.2018 року заступила на службу, у нічну зміну, в складі екіпажу № 0601, з лейтенантом поліції ОСОБА_28 .. Близько 21 год. 30 хв. під час несення служби на маршруті патрулювання, від оператору 102 прийшов виклик за фактом конфлікту, який мав місце за адресою: АДРЕСА_1 . При прибутті на місце події, за вищевказаною адресою, у коридорі під`їзду, біля квартири АДРЕСА_3 знаходилось багато жильців вказаного будинку. В ході спілкування з останніми ними було встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 мешкає ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_7 , які нібито зачинили у своїй квартирі ОСОБА_6 із кв. АДРЕСА_4 , цього же будинку та утримуючи її там застосовують до останньої фізичну силу. Після чого, інспектор поліції ОСОБА_28 постукав у вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , які були зачинені, через двері вона почула голос чоловіка. Надалі, інспектор поліції ОСОБА_28 через двері чоловіку повідомив, що вони працівники поліції та через декілька хвилин останній відчинив двері. В приміщенні коридору у квартирі АДРЕСА_3 , де мешкають вищезазначені особи, вона побачила жінку, яка лежала на підлозі, на неї був розірваний одяг, на обличчі та на видимих ділянках її тіла були видимі тілесні ушкодження. В ході спілкування з ОСОБА_7 , на видимих ділянках її тіла не було будь-яких тілесних ушкоджень. Надалі, інспектор поліції ОСОБА_28 зайшов у їх квартиру та разом з жителькою цього під`їзду допоміг піднятися з підлоги ОСОБА_6 та вивести її з квартири, де мешкають ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Надалі, ними було зібрано первинний матеріал та викликано слідчо-оперативну групу для встановлення повних обставин вищезазначеного конфлікту.
Свідок ОСОБА_28 надав аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомила, що свідком подій, які сталися 02.06.2018 року вона не була, проте десь о 21 год 00 хв. їй зателефонувала ОСОБА_7 , оскільки вони є близькими подругами, та розповіла про конфлікт з ОСОБА_9 , свідок одяглася та одразу прибігла до неї додому, в квартирі був бардак, у ОСОБА_7 на плечі був синець, обвинувачена їй розповіла, що на неї напала ОСОБА_9 .
Окрім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , які були допитані під час судового розгляду, судом досліджено письмові докази та висновки судових експертиз, якими підтверджується винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, а її показання спростовуються та визнаються судом такими, що направлені на уникнення відповідальності.
Висновком експертизи № 579-2018 від 04.06.2018 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 мають місце наступні тілесні ушкодження: синці на голові, тулубі, руках; садна на шиї, голові, руках, тулубі які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар стиснення, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отриманні за 1-3 доби до моменту огляду, покази ОСОБА_6 в цілому не суперечать об*єктивним судово-медичним даним, в частині терміну й механізму їх отримання (к/п а.с.15).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 (к/п а.с. 30-37).
Висновком експерта № 09-2601/2018 від 12.06.2018 року згідно якого у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: синці на голові, тулубі, руках; садна на шиї, голові, руках, тулубі які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар стиснення, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отриманні за 1-3 доби до моменту огляду (к/п а.с.38-39).
Протоколом огляду місця події від 10.07.2018 року (к/п а.с. 72-73).
Відеозаписом з подією конфлікту, який мав місце 02.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 , біля кв.112 (к/п а.с.74)
Відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Харківькій області, які приїхали на виклик за фактом сварки за адресою: АДРЕСА_1 (к/п а.с.121).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої ОСОБА_7 та визнання її винуватості.
З огляду на наведене, суд надає критичну оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_7 розцінює їх як позицію останньої на захист від пред`явленого обвинувачення та намагання пом`якшити покарання.
Суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Така правова оцінка дії обвинуваченої ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, пенсіонерка, раніше не судима, має постійне місце реєстрації та мешкання, за яким характеризується негативно.
Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_7 (вік останньої), її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, з урахування обмежень призначення окремих видів покарань для осіб, які досягли пенсійного віку.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень.
Речові докази, а саме: два CD-R диска з 3 відеозаписами та один DVD-R з 6 відеозаписами залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, її захиснику та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1