Номер провадження: 11-кп/813/295/19
Номер справи місцевого суду: 510/713/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 15.01.2018 року по кримінальному провадженню №0000254 від 21.05.2014 року, -

встановив:
оскаржуваним вироком суду районного суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, без постійного місця реєстрації, раніше судимий:
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, з 08.03.2016 року утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» №13 у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -
визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та засуджений за: ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахується з дати набрання вироком законної сили.
Вироком суду вирішено питання про долю речовий доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним за те, що він 21 травня 2014 року, близько 01:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, через двері проник в курник, розташований у загальному дворі будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав чотирьох курок, вартістю по 75.00 гривен за одну, на суму 300,00 грн., та одного гусака, вартістю 120,00 грн., що належать ОСОБА_9 , після чого з місця пригоди зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном в особистих цілях, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 збитки на загальну суму 420,00 грн.
Крім того, не зупинившись на скоєному, 21 травня 2014 року, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, через незачинену хвіртку пройшов у загальний двір цього ж будинку АДРЕСА_2 , звідки з огородженої ділянки двору, умисно, повторно таємно викрав трьох качок, вартістю по 70,00 грн. за одну, що належать ОСОБА_10 , після чого з місця пригоди зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном в особистих цілях, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 210,00 грн.
Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченого ОСОБА_8 виправдати, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а вирок районного суду ґрунтується на припущеннях свідків та потерпілих, оскільки сторона обвинувачення не надала суду об`єктивних та достовірних доказів винуватості ОСОБА_8 . При цьому, захисник наводить доводи, які стосуються загальної незгоди з рішенням суду, оскільки вважає, що докази, які наведені у вироку не доводять вину обвинуваченого.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності захисника, оскільки останній в поданій апеляційній скарзі заявив про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Обвинувачений ОСОБА_8 не заявляв клопотання про бажання прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положення ст.ст. 370, 373 КПК України регламентують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні всі докази, які були надані стороною обвинувачення на підтвердження доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до пред`явленого обвинувачення, суд першої інстанції, визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, зазначивши у вироку відповідні мотиви прийнятого рішення з посиланням на докази.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок районного суду відповідає вимогам ст.374 КПК України, оскільки в ньому міститься формулювання обвинувачення та викладені висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
На підтвердження встановлених фактичних обставин щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілих, свідків та письмові докази, надані стороною обвинувачення, які були дослідженні судом.
Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, сформулював обвинувачення визнане судом доведеним, дав належну оцінку сукупності доказів, та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Досліджені судом докази, які поставлені в основу обвинувального вироку спростовують доводи захисника про відсутність доказів, що доводять вину ОСОБА_8 , що свідчить про відповідність оскаржуваного вироку вимогам ст.374 КПК України.
Доводи захисника про те, що наведені у вироку докази, які покладені в основу вироку не доводять наявність в діях обвинуваченого складу злочинів, спростовуються змістом наведених у вироку показань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також іншими письмовими доказами дослідженими судом першої інстанції, які наведені у вироку.
При цьому, доводи апеляційної скарги захисника носять загальний характер, без вказівки на невідповідність наведених у вироку показань потерпілих та свідків, а також письмових доказів.
Посилання захисника на те, що сторона обвинувачення не надала доказів, що вилучені сумки з викраденою птицею належать обвинуваченому, є неспроможними, оскільки допитаний судом свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що сумки з птицею в його будинок приніс саме обвинувачений ОСОБА_8 .
Крім того, відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_8 від 21 травня 2014 року він добровільно видав зазначені сумки з птицею працівникам поліції, зазначивши при цьому, що вона була викрадена ним у домоволодінні потерпілої ОСОБА_9 .
Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не було встановлено місцезнаходження ножа та сокири, якими була вбита птиця, є безпідставними, оскільки невстановлення місце знаходження цих речей не має відношення до предмету доказування в даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення крадіжок птиці, а докази надані стороною обвинувачення є достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжок.
Посилання захисника на те, що обвинувачений на спростування своєї причетності до вчинення злочинів посилався на те, що ніколи не був у місті Рені Одеської області та не знайомий з потерпілими та свідками, є неспроможними.

Так, факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в м. Рені 21.05.2014 року та вчинення ним інкримінованих йому злочинів підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в квітні-травні 2014 року проживала разом з обвинуваченим та свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що сумки з птицею до нього в будинок, 21.05.2014 року, приніс саме обвинувачений. Відповідно до фото-таблиць до протоколу добровільної видачі від 21.05.2014 року вбачається, що на фотокартках поряд з поліетиленовими пакетами з домашньою птицею, яка була видана обвинуваченим та вилучена працівниками поліції, зображений обви нувачений ОСОБА_8 .
Таким чином, апеляційний суд констатує, що районним судом повно та об`єктивно досліджені всі докази по справі, які проаналізовані в їх сукупності, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені злочинів.

За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст.404 КПК України, оскільки апеляційна скарга захисника не містять у собі доказів про існування підстав для скасування оскаржуваного вироку, у апеляційного суду, з урахуванням положень ст.ст. 409, 412 КПК України, відсутні підстави для скасування вироку суду, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Болградського районного суду Одеської області від 15.01.2018 року по кримінальному провадженню №0000254 від 21.05.2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4