Справа № 523/7883/18
Провадження №1-кп/523/455/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

31.01.2019 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004831 за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
?27.09.2013 за ст. 186 ч. 2, ст. 69, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 Суворовським районним судом м. Одеси до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнився відповідно до ст. 7 ЗУ «Про амністію» в 2014 році,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

В ході судового розгляду було встановлено, що 20.09.2017 близько 15.00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи у маршрутному таксі № 190, яке рухалось по проспекту Добровольського в м. Одесі від зупинки «Ак. Заболотного», побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , на лівому плечі якої була жіноча сумочка, майно в якій, ОСОБА_5 визнав об`єктом свого злочинного посягання. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Не показуючи своїх дійсних намірів, відволікаючи увагу, ОСОБА_5 декілька разів наштовхнувся на потерпілу ОСОБА_6 , від чого остання втратила пильність. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, потягнувся рукою до сумки потерпілої ОСОБА_6 та таємно викрав гаманець білого кольору із надписом «Reebok» вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмирі 19700 гривень, паспорт громадянина України на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , банківські картки. Вищевказаний гаманець, паспорт громадянина України на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , банківські картки ОСОБА_5 викинув, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
В результаті чого, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 19800 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду, свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та пояснив суду, що побачив у маршрутці, як потерпіла кладе до гаманця гроші, штовхнув її та викрав в неї гаманець. Викинув його та через деякий час повернувся, забрав гаманець, а гроші витратив на власний розсуд. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 та підтвердила обставини правопорушення, скоєного відносно неї, пояснивши суду, що вона побачила як обвинувачений викрадає в неї гаманець, однак він намагався довести, що то не він. Вона пішла за ним та викликала поліцію.
Так, як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 зач. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого тайна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, в якості обставин пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд також враховує дані щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , те що він офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має постійне місце проживання та реєстрації.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В судовому засіданні обвинувачений визнав позов, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 у повному обсязі.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, враховуючи досудову доповідь органу пробації, в якій вказано, що рівень історії вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 на протиправну поведінку та ризик повторного вчинення оцінюється як високий. Керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 127-128, 370, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислювати з 25.01.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , - задовольнити повністю. Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 шкоду, завдану злочином в сумі 19 800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1