КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/432/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
власника майна ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчої слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на банківські платіжні картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, якими користується підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП№ НОМЕР_3 , із зупиненням видаткових операцій з коштами, які надійшли на зазначені банківські картки і вже знаходяться на них та наданням інформації про суму грошових коштів на вказаних банківських картках на час накладення арешту.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України та невідповідність ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України. Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_6 є пенсіонером та на картку номер НОМЕР_2 , відкриту в АТ КБ «Приватбанк», отримує пенсію. Вказує про незаконність накладення арешту на пенсійну картку, оскільки вказані грошові кошти є соціальною виплатою.
Також адвокат зазначає, що картка номер НОМЕР_1 є кредитною, а тому накладення на неї арешту є арештом грошових коштів, які належать АТ КБ «Приватбанк». Додає, що слідчим суддею не зазначено суму грошових коштів, на яку необхідно накласти арешт.
У підсумку, автор апеляційної скарги вказує про недотримання слідчим ОСОБА_8 вимог КПК України, які передбачають порядок тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску цього строку вказує, що ухвала постановлена без виклику у судове засідання власника майна, копію ухвали отримано 03.09.2018 року в приміщенні АТ КБ «Приватбанк».
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Клопотання сторони захисту щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених апелянтом, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001319, відомості про яке 29.08.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідча слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на банківські платіжні картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, якими користується підозрюваний ОСОБА_6 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року задоволено.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 відкриту в АТ КБ «Приватбанк», з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на обліку в Головному УПФУ м. Києва та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, яка надходить на банківську картку № НОМЕР_2 відкриту в АТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа.
Аналізуючи наведені норми кримінального процесуального закону, арешт може бути накладено на майно, яке вже перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, та третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи те, що ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена можливість конфіскації пенсійних виплат, те, що щомісячна пенсійна виплата не є майном, що вже перебуває у власності особи, з урахуванням вимог статті 170 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на пенсійні кошти.

Вимоги апеляційної скарги в частині необґрунтованості накладення арешту на банківську кредитну картку № НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «Приватбанк», не заслуговують на увагу, з урахуванням того, що грошові кошти на вказаній картці є власністю банку, а не підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим рішення суду в цій частині скасуванню не підлягає.

Посилання апелянта на порушення слідчим вимог КПК України при тимчасовому доступі до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, не є предметом апеляційного розгляду при вирішенні питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на майно.
Наведені обставини свідчать про недотримання ініціатором клопотання вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, на що слідчий суддя уваги не звернув та постановив рішення, висновки якого не відповідають обставинам справи, тому воно підлягає скасуванню в частині накладення арешту на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 відкриту в АТ КБ «Приватбанк», з постановленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчої слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 та накладено арешт на банківські платіжні картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, МФО 305299), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, якими користується підозрюваний ОСОБА_6 скасувати в частині арешту банківської платіжної картки № НОМЕР_2 відкритої в АТ КБ «Приватбанк» та відмовити у задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4