Провадження №1-кс/369/4943/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні № 0011264 від 25.11.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського району Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUАREG» номер кузова № НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0011264 від 25.11.2015 року. Відповідно до вимог ст. 170 КПК України ОСОБА_5 як власник автомобіля не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Тому керуючись ст. 174 КПК України заявник просив скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUАREG» номер кузова № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2018 року.

В судовому засіданні представник заявника просив задоволити скаргу в повному обсязі.

Представник потерпілого в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що власником спірного автомобіля заявник став вже після накладення на нього арешту слідчим суддею. Крім того, порушене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та в даний час проводиться досудове розслідування. З викладених підстав, представник потерпілого зазначила, що арешт на автомобіль слідчим суддею накладений обґрунтовано і підстави для його зняття відсутні.

Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0011264, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження № 0011264 від 25.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», із номером кузова № НОМЕР_1 , поміщено його на територію закритого спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Кібенка 166.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.05.2018 року, ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2018 року про арешт майна, залишено без змін.
З матеріалів кримінального провадження № 0011264 встановлено, що постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 01 квітня 2017 року автомобіль марки «Volkswagen Touareg» із номером кузова № НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0011264 від 25 листопада 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідний автомобіль був визнаний речовим доказом, в рамках кримінального провадження призначено ряд експертиз та відповідно існує можливість використання даного транспортного засобу, як доказу у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні № 0011264 від 25.11.2015 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1