Справа №216/6968/18
Провадження№1-кп/216/852/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 14.11.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Херсон, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, військослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді командира відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2017 року ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №184 від 02.06.2017 року (по стройовій частині) став проходити у цій же військовій частині ( АДРЕСА_3 ), на посаді командира відділення розбиральноскладальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтновідновлювального батальйону.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , на посаді командира відділення розбиральноскладальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтновідновлювального батальйону вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6,11,16,49,127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст.1,3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту, 25.09.2018 о 08.00 год., не з`явився вчасно на службу без поважних причин до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , та незаконно перебував поза її межами без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 13.11.2018 року, проводячи службовий час на власний розсуд, за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

13.11.2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, самостійно та з власної ініціативи з`явився до військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України, чим припинив вчинення вказаного злочину.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що 28.04.2018 року він уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку став проходив у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді сапера, у військовому званні солдата. Наприкінці вересня 2018 року, у зв`язку з сімейними обставинами, захворіла дитина, він залишився вдома, за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 . Зранку 13.11.2018 року добровільно прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону, дав пояснення з приводу відсутності на військовій службі. Був відсутній на службі більше місяця. За медичною допомогою до медичних закладів у цей період не звертався. У скоєному кається, просить суд не карати його суворо, при винесенні вироку врахувати, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, з`явлення із зізнанням, його каяття та сприяння правоохоронним органам у розкритті злочину,

Суд, приймає до уваги, що фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою провину, підтвердив обставини скоєння злочину; з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що дає суду підстави не сумніватись у добровільності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, та вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.407 УК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який уперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, на час судового розгляду продовжує проходити військову службу, задовільно характеризується за місцем служби, обставинами, які пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та вважає сукупність пом`якшувальних обставин, такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, і вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, з призначенням іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного санкцією частини 4 статті 407 КК України, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1 700 грн.

Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

В рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення не обирався.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1