Справа № 488/3923/15-к
Провадження № 1-кп/488/14/19
В И Р О К
іменем України

12.03.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дюртюлі Башкирія, громадянин України, освіта середня спеціальна, розведений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 27 березня 2001 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04 квітня 2002 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 31 грудня 2004 року за відбуттям строку покарання;

- 28 грудня 2005 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 09 лютого 2008 року за відбуттям строку покарання;

- 23 червня 2009 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.395 КК України до 1 місяця 3 днів арешту;

- 27 липня 2010 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 03 травня 2012 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.186 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 24 жовтня 2014 року за відбуттям строку покарання;

- 04 січня 2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.395 КК України до 4 місяців арешту;

- 21 березня 2016 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із зарахуванням в порядку ч.5 ст.72 КК України одного дня попереднього ув?язнення з 02 до 08 червня 2016 року за два дні позбавлення волі;

- 29 квітня 2016 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі із зарахуванням в порядку ч.5 ст.72 КК України одного дня попереднього ув?язнення з 14 серпня 2015 року до 29 квітня 2016 року за два дні позбавлення волі;

- 12 грудня 2017 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 04 червня 2018 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.190 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

по даному провадженню утримується в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» з 11 вересня 2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2015 року за № 0001546,

в с т а н о в и в :

01 червня 2015 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебував на літньому майданчику біля кафе «П?ятак», що розташоване по вулиці Айвазовського, 5-А, в місті Миколаєві.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав із салону автомобіля «SUZUKI CX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 шкіряну сумку вартістю 600 грн., в якій знаходилися:

- шкіряний гаманець вартістю 200 грн.;

- паспорт громадянина України та водійське посвідчення на ім?я ОСОБА_5 ;

- кредитна картка «ПриватБанк», на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 000 грн.;

- грошові кошти в розмірі 1 250 грн. та 102 долара США, що в еквіваленті складали 2 160 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 19 215 грн.

Крім того, 09 серпня 2015 року близько 12 год. 02 хв. ОСОБА_4 перебував на літньому майданчику кафе-бару «Пепероні», що розташований по вулиці Океанівській (Артема), 32-А/1, в місті Миколаєві.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 нетбук «Asus 1001P» вартістю 1 000 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що 01 червня 2015 року в обідній час він знаходився на літньому майданчику кафе, розташованого по вул.Айвазовського, 5-А, в м.Миколаєві, і побачив, як потерпілий Піддубний поклав чоловічу сумку коричневого кольору до салону свого автомобіля «SUZUKI» та пішов. Скориставшись цим, він через відчинене вікно водійської двері викрав вказану сумку, в якій знаходились: гаманець, картки, візитки, можливо, і документи. На картці було близько 15 000 грн., а також було 102 долари США готівкою. Він взяв кредитну картку, поряд з якою були візитки, на одній з яких був записаний пін-код до картки, а гаманець викинув. Потерпілому Піддубному матеріальну шкоду не відшкодовував, тому цивільний позов останнього на суму 19 215 грн. визнає повністю.

Крім того, 09 серпня 2015 року близько 12 год. 00 хв. він прийшов до кафе «Пепероні» в Корабельному районі м.Миколаєва попити кави. Знаходячись на літньому майданчику кафе, він побачив, що на барній стійці стояв нетбук, і він його забрав. В подальшому він продав нетбук за 500 грн. на ринку «Колос». Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму 19 602 грн. не визнає, адже нетбук їй був повернутий десь через 5-7 днів в тому виді, в якому він його викрав.

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 01 червня 2015 року слідує, що того ж дня о 13 год. 15 хв. з автомобіля «SUZUKI CX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля магазину «П?ятак» за адресою: м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 5-А, невстановлена особа шляхом вільного доступу таємно викрала належне йому майно, перелічене раніше, чим заподіяла матеріальний збиток на загальну суму 19 215 грн.

Згідно з протоколом огляду місця події від 01 червня 2015 року та фототаблиці до нього того ж дня в період з 15 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв. була оглянута територія перед згаданим магазином; на відстані три метра від входу до магазину припаркований автомобіль «SUZUKI CX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого опущене скло вікна водійської двері; будь-яких пошкоджень на автомобілі не виявлено.

З виписки відділення КБ «ПриватБанк» про рух коштів по рахунку за період з 01 травня до 02 червня 2015 року вбачається, що 01 червня 2015 року в період часу з 13 год. 15 хв. до 13 год. 21 хв. з кредитної картки ОСОБА_5 , випущеної даним банком, були знятті грошові кошти в сумі 14 000 грн.

Відповідно до протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 серпня 2015 року ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_4 як особу, яку вона бачила на території бару «П?ятак» напередодні крадіжки речей її чоловіка ОСОБА_5 з автомобіля.

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 09 серпня 2015 року слідує, що того ж дня близько 12 год. 00 хв. на літньому майданчику кафе-бару «Пепероні», розташованому за адресою: м.Миколаїв, вул.Океанівська (Артема), 32-А/1, невстановлена особа викрала належний їй нетбук «Asus» моделі Eee PC 1001 P, чим заподіла матеріальний збиток на суму 10 000 грн.

З протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як особу, в якої 09 серпня 2015 року на ринку «Колос» в м.Миколаєві він придбав нетбук «Asus».

У відповідності до заяви ОСОБА_9 від 21 серпня 2015 року останній добровільно видав працівникам поліції зазначений нетбук.

Згідно з розпискою потерпілої ОСОБА_6 від 22 серпня 2015 року та протоколом огляду предмета від тієї ж дати з фототаблицею до нього остання одержала від працівників поліції викрадений у неї нетбук марки «Asus» моделі Еее 1001 Р-WNI006X, серійний номер А30ААS298990.

Як слідує з товарного чеку від 09 серпня 2015 року № 31, виданого ФОП Гостриком, вартість такого нетбуку складає 1 000 грн.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що він вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості.

Суд також відмічає, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів аналогічної спрямованості, не працює і не вжив хоча б якихось заходів до відшкодування шкоди.

В той же час суд зважає не те, що обвинувачений під час судового розгляду повністю визнав вину у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що досягти мети виправлення ОСОБА_4 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства, відтак, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі із застосуванням правил, передбачених ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) ОСОБА_4 слід зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі:

- весь період його перебування в установі попереднього ув?язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження (тобто з 11 вересня 2018 року по день ухвалення вироку),

- а також період, коли обвинувачений утримувався в установі попереднього ув?язнення до його відправлення для відбування покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 квітня 2016 року (тобто з 30 квітня по 18 червня 2016 року), про що зазначається в листі в. о. начальника ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» від 29 грудня 2018 року № 10812.

Щодо цивільних позовів потерпілих суд зазначає наступне.

Діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 заподіяні матеріальні збитки, що виявилися у втраті належного йому майна, та які відповідно до положень ст.ст.22, 1166 ЦК України підлягають відшкодуванню. Відтак, з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути 19 215 грн.

З приводу позову потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого 9 602 грн. матеріальних збитків та 10 000 грн. моральної шкоди суд звертає увагу на наступне. Прямі збитки, які були спричинені останній внаслідок викрадення її майна, відшкодовані повністю шляхом повернення нетбуку через нетривалий час після його викрадення (через дванадцять днів 22 серпня 2015 року). По суті у своїй позовній заяві потерпіла ставить питання про відшкодування непрямих збитків (необхідність купувати новий нетбук, встановлювати програмне забезпечення) і пов?язаної з ними моральної шкоди. Разом із тим, згідно з рахунком від 27 квітня 2016 року ОСОБА_6 придбала програмне забезпечення через декілька місяців після повернення їй викраденого нетбуку, а тому для суду є сумнівним покладати ці витрати на обвинуваченого. Так само суд позбавлений можливості оцінити глибину моральних страждань потерпілої, тому що остання не скористалася правом з?явитися до суду і дати свої пояснення з цього приводу, хоча і запрошувалася у судові засідання.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що позов потерпілої ОСОБА_6 внаслідок його недостатнього обґрунтування на підставі ч.5, ч.7 ст.128 КПК України має бути залишений без розгляду, з тим аби не позбавляти потерпілу права пред?явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно з п.1 ч.6 та п.7 ч.9 ст.100 КПК України.

Також з метою забезпечення можливого апеляційного оскарження вироку учасниками процесу суд вважає за необхідне залишити обвинуваченого у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

В порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 04 червня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки десять місяців.

Початок відбування ОСОБА_4 строку покарання обраховувати у відповідності до вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 04 червня 2018 року з 04 грудня 2017 року.

В порядку ч.5 ст.72 КК України в редакції (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час його перебування в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» за період з 30 квітня по 18 червня 2016 року та з 11 вересня 2018 року по 12 березня 2019 року з розрахунку один перебування у слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, 19 215 грн. (дев?ятнадцять тисяч двісті п?ятнадцять) грн. 00 коп.

Позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, в розмірі 9 602 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. залишити без розгляду.

Речові докази:

- нетбук марки «Asus» моделі Еее 1001 Р-WNI006X, серійний номер А30ААS298990, що переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 , залишити в її розпорядженні;

- CDR-диск 700 Mb 80 min, наданий ОСОБА_6 , із відеозаписом з кафе-бару «Пепероні», зберігати матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1