Провадження по справі № 1-кп/521/106/18
У Х В А Л А

22 листопада 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з СІЗО),

захисника - ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 3, 358 ч. 3, 190 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 23.11.2018 року, однак судове провадження триває і до вказаної дати не може бути закінчено з об`єктивних причин.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України суд розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Прокурор просив суд продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу, вказуючи на наявність ризиків, які існували як на момент застосування тримання під вартою, так і на цей час.

Обвинувачена та захисник висловились проти продовження строку дії запобіжного заходу, просили змінити на більш м`який, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, на які вказував прокурор.

Вирішуючи вказане питання, суд не надає оцінку доведеності обвинувачення ОСОБА_8 , але враховує наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочинів середньої тяжкості та особливо тяжкого, що передбачені ст.ст. 28 ч. 3, 358 ч. 3, 190 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, за найбільш тяжкий з яких визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Тому судом враховується, що злочини, які входять до складу обвинувачення ОСОБА_8 дають підстави для застосування тримання під вартою і продовження строку дії цього запобіжного заходу.

Положеннями ст. 194 КПК України, серед іншого передбачено, що суд зобов`язаний встановити, серед іншого: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

У відповідності до вказаних положень Закону суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки вони поєднані зі спричиненням матеріальної шкоди 150 особам, що визнані потерпілими. Матеріальна шкода є суттєвою для потерпілих, про що свідчить заявлення більшістю з потерпілих цивільних позовів. Встановлений стороною обвинувачення розмір матеріальних збитків від кримінальних правопорушень становить 3 473 896,17 грн.

Суд констатує, що ОСОБА_6 є мешканкою Харківської області, до затримання проживала за адресою, відмінною від місця реєстрації. Існує ризик, що тяжкість покарання, яка може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може спонукати її до переховування від суду. Крім того, у справі не допитана більшість потерпілих та свідки, тому не виключена можливість впливу обвинуваченої на цих осіб з метою надання бажаних показів. Також, вбачається існування ризику спроби вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, до затримання вона не працювала і не мала підтвердженого законного джерела заробітку.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Суд враховує наявні у матеріалах справи відомості про виявлені під час перебування у слідчому ізоляторі ОСОБА_6 хронічні хвороби, які потребують відповідного лікування. Разом з тим враховує, що обвинувачена отримувала необхідну медичну допомогу в умовах, пов`язаних із застосуванням до неї запобіжного заходу.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченої, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченою.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виправдовують продовження дії застосованого запобіжного заходу щодо неї.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі, не меншому, ніж визначена в обвинувальному акті сума завданих потерпілим матеріальних збитків, тобто у розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 199, 331 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці до 23.01.2019 року включно.

Обвинувачена ОСОБА_6 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 3.534.000 (три мільйони п`ятсот тридцять чотири тисячі) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

За умови внесення застави на обвинувачену ОСОБА_6 відповідно до ст. 194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3