Провадження №1-в/127/900/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року, засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 21.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До Державної установи "Вінницька виправна колонія № 86" засуджений прибув 10.06.2018 року, тобто в умовах попереднього ув`язнення засуджений перебував з 21.05.2017 року по 10.06.2018 року. Вважає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 10.06.2018 року, тобто по день прибуття в установу виконання покарання, має бути зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Тому засуджений у клопотанні просить суд зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 10.06.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала з наведених у ньому підстав та просила клопотання задовольнити. Зазначила, що засуджений прибув в установу виконання покарання лише 10.06.2018 року, до того часу перебував у слідчому ізоляторі. Просить зарахувати засудженому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання - 21.05.2017 року по 10.06.2018 року, тобто по день прибуття в установу виконання покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, оскільки засудженому судовими рішеннями, які набрали законної сили, вже зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому засудженому слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2017 року по 11.01.2018 року, тобто по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просить розглядати клопотання у його відсутності, однак за участю його захисника, що не суперечить положенням ст. 539 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.05.2017 року, який складено слідчим Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, 21.05.2017 року було затримано ОСОБА_3 .

Відповідно до ували слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2017 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.07.2017 року включно з одночасним визначенням застави.

Вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.07.2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки. Обрано ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.12.2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.07.2017 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 травня 2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із даним вироком, запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.01.2018 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року - залишено без змін.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили від 07.02.2018 року вбачається, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року набрав законної сили 11.01.2018 року та підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року було задоволено клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія № 86" про призначення покарання за наявності декількох вироків ОСОБА_3 та постановлено вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначене вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.07.2017 року у виді чотирьох років обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 21.05.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З розпорядження про виконання ухвали, що набрала законної сили від 02.10.2018 року вбачається, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року набрала законної сили 18.09.2018 року та підлягає негайному виконанню.

На даний час засуджений відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)". Засуджений прибув в установу виконання покарання 10.06.2018 року.

Суд зазначає, що статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (набрання чинності 24 грудня 2015 року, втрата чинності 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону, - цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вимог п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Слід зазначити, що вказаний закон не скасовував злочинність діяння та не пом`якшував відповідальність, однак покращував становище осіб, до яких застосовувалось попереднє ув`язнення. Предметом його регулювання було питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробив правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зокрема вказав, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як встановлено в судовому засіданні, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 травня 2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, набрав законної сили 11.01.2018 року.

Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року постановлено вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання, призначене вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.07.2017 року у виді чотирьох років обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 21.05.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки засудженому вже зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.05.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому засудженому ОСОБА_3 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2017 року по 11.01.2018 року (по день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

.В іншій частині клопотання слід відмовити, оскільки після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 набув статусу засудженого та розпочав відбувати покарання.

Керуючись ст. ст. 5, 72 КК України, ст. ст. 8, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - задовольнити частково.

ОСОБА_3 , засудженому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2017 року по 11.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя