Справа № 182/6441/15-к
Провадження № 1-кс/0182/1746/2019
У Х В А Л А
Іменем України

10.05.2019 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0002618 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохове, Нікопольського р-ну, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про затримання особи з метою приводу підозрюваного у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.2 ст. 289 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_5 06.08.2015 року приблизно о 04.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , за допомогою фізичної сили руками зламав двері до сараю, що є іншим приміщенням і знаходиться на території вказаного домоволодіння, проник до нього, звідки незаконно, таємно заволодів транспортним засобом мопедом «Viper Vito» рама № НОМЕР_1 , вартістю 7500 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Цими умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення в якому йому було повідомлено про підозру.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

1. Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_7 ;

2.Протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_7 ,;

3.Протоколом огляду місця події;

4.Протоколом свідка ОСОБА_8 ;

5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

6.
7. протоколом огляду місця події (вилученими мопедом «Viper Vito»), який долучено в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження.

8.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

9.Протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 ;

25.08.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.

26.08.2015 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в результаті чого на нього були покладені наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, де підозрюваний ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з вищевказаними обов`язками та попереджений, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід також ОСОБА_5 допитано в якості підозрюваного, проведено всі необхідні слідчі дії, вручено обвинувальний акт та направлено обвинувальний акт до суду. Після чого ОСОБА_5 на виклики суду не з`являвся та не повідомив причину своєї неявки. До нього неодноразово було застосовано привід, але реалізувати його було не можливо в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був відсутній за своїм місцем проживання.

29.12.2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено згідно ст. 280 ч.1 п. 2 КПК України.

10.05.2019 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , було встановлено, та кримінальне провадження відновлено.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може:

-може вчинити інші кримінальні правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілу та свідків;

-переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за

яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод.

Після оголошення підозри, підозрюваний ОСОБА_5 , може залякувати або іншим чином впливати на потерпілого та свідків. Тому існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідка з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Також, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілого, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 , не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу.

Застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 5 до 8 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може: впливати на потерпілого та свідка з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування, прокурору, суду, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його сестри АДРЕСА_2 . Також підозрюваний зазначив, що він також може мешкати в смт.Нововоронцовка Херсонської області, де мешкає його цивільна дружина.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області , перебуває кримінальне провадження № 0002618 внесене до ЄРДР за ч.2 ст. 289 КК України.

Під час досудового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України.

25.08.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.

26.08.2015 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в результаті чого на нього були покладені наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, де підозрюваний ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з вищевказаними обов`язками та попереджений, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід також ОСОБА_5 допитано в якості підозрюваного, проведено всі необхідні слідчі дії, вручено обвинувальний акт та направлено обвинувальний акт до суду. Після чого ОСОБА_5 на виклики суду не з`являвся та не повідомив причину своєї неявки. До нього неодноразово було застосовано привід, але реалізувати його було не можливо в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був відсутній за своїм місцем проживання.

29.12.2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено згідно ст. 280 ч.1 п. 2 КПК України.

10.05.2019 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , було встановлено, та кримінальне провадження відновлено.

Як вбачається з пояснень самого підозрюваного, він не має постійного місця проживання, матеріалами клопотання підтверджений факт його знаходження в розшуку, тому існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до восьми років з конфіскацією майна, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Виходячи з наведеного, вважаю за необхідне встановити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 88 100 грн.
Строк дії запобіжного заходу належить встановити з 10.05.2019 року до 07.07.2019 року включно.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 88 100 грн.
Строк дії ухвали рахувати з 10.05.2019 року до 07.07.2019 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1