Справа №601/425/19
Провадження № 1-кп/601/129/2019
У Х В А Л А

11 квітня 2019 року Колегія суддів Кременецького районного суду Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в суді м. Кременець підготовче судове засідання призначене 07 березня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000589 від 24.09.2018 року, що надійшло 28 лютого 2019 року з прокуратури Тернопільської області із обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 пункту 12 частини 2 статті 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей Кременецької РДА ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за частиною 2 статті 15 пункту 12 частини 2 статті 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав недотримання прокурором при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що в обвинувальному акті відсутні відомості, які б дали учасникам кримінального провадження перевірити наявність права в старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_15 здійснювати досудове розслідування щодо неповнолітніх, які підозрюються у вчиненні злочину на території Кременецького району Тернопільської області і закінчувати досудове розслідування шляхом складання обвинувального акту. Відсутність в Реєстрі матеріалів досудового розслідування рішень прокурора в порядку ст. 218 КПК України ставить під сумнів належність та допустимість процесуального рішення, яким прокурор висуває обвинувачення. Грубе порушення подвійного інкримінування ознаки-вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення. Висунуте прокурором обвинувачення є неконкретним і не зрозумілим.

Не погоджуючись з клопотанням, прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту немає.
Потерпіла, її законний представник та представник служби у справах дітей Кременецької РДА просять призначити дану справу до судового розгляду.
Вислухавши думки прокурора, потерпілої, її законного представника, представника служби у справах дітей, обвинувачених, їх законних представників та захисників, перевіривши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_12 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Керуючись вказаною нормою, прокурор усі фактичні обставини, які вважав установленими, навів у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..
Суд зазначає, що з огляду на вимоги ст. 291 КПК України, поряд з іншим, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення.
Конкретності змісту обвинувачення стосується рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
При цьому Верховний Суд України звертав увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
На думку колегії суддів, конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні викликає сумніви. Вимоги закону щодо викладу фактичних обставин кримінального провадження не дотримано у повній мірі.
Обставини, які відповідно до ч.1 ст. 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) викладено нечітко і неконкретно.
В порушення вищезазначених вимог закону в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України не повно зазначені викладені обставини події: у обвинувальному акті не вказано механізм нанесення тілесних ушкоджень, що є неконкретним (яким чином та хто душив ОСОБА_8 ; яким знаряддям було нанесено потерпілій порізи шиї); не розмежовано дій кожного із обвинувачених щодо вчинення ними даного злочину, незважаючи на те, що він вчинений групою осіб.
З формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 пункту 12 частини 2 статті 115 КК України, в тому числі, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Таким чином, дана обставина увійшла в об`єктивну сторону складу інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 злочину, фактично як кваліфікуюча ознака, а тому не може бути врахована при призначенні покарання як така, що його обтяжує (ч.4 ст.67 КК України).
Враховуючи викладене, колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення, у зв`язку з чим порушено право обвинувачених на захист, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення і, безперечно, порушують право обвинувачених на захист, яке гарантується кожній особі за приписами п. «с» ч. 3 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

З огляду на таке, колегія суддів дійшла висновку, що складаючи і затверджуючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурор не дотримався вимог, визначених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що не дає можливість здійснити належний розгляд кримінального провадження, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є те, що в ньому відсутні відомості щодо повноважень слідчого, оскільки у підготовчому судовому засіданні суд не наділений повноваженнями оцінювати рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування під час досудового розслідування.

Керуючись п.3 ч.3 ст. 314, 392, 393, 395 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589 від 24.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 пункту 12 частини 2 статті 115 КК України, з підстав його не відповідності п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2
ОСОБА_3