ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/164/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 01 грудня 2015 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України, у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив із того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
На думку засудженого, він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки працевлаштований, має 5 заохочень, крім того, має ряд тяжких захворювань.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 01 грудня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20 серпня 2012 року по 22 березня 2013 року. Початок строку: 26 лютого 2016 року. Кінець строку: 24 липня 2019 року.
На день подачі подання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 3/4 частини призначеного йому покарання фактично у зв`язку із зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 -VIII від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 20 серпня 2012 року по 22 березня 2013 року.
У березні 2018 року установою виконання покарання було відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
На час розгляду судом подання установою виконання покарань ОСОБА_7 характеризується позитивно.
В характеристиці зазначено, що засуджений має 5 заохочення за дотримання правил поведінки, стягнень за порушення вимог режиму відбування покарання не отримував, приймає участь у роботах по благоустрою установи та відділення, що є обов`язком засуджених, до представників адміністрації ставиться ввічливо, у взаємовідносинах із засудженими неконфліктний.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий: 1) вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 січня 1994 року за ч.3 ст.81, ст.45 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки, 2) вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 05 липня 2001 року за ч.3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі Закону України «Про амністію» був звільнений від відбуття покарання, 3) вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 16 грудня 2005 року за ч.2 ст. 307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.317, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 07 грудня 2007 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 01 місяць 06 днів, 4) вироком Херсонського обласного суду від 22 квітня 2008 року за ч.2 ст.15-ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 18 червня 2010 року звільнений умовно-достроково на 08 місяців 03 дні, 5) вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 05 березня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, 20 жовтня 2014 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців 02 дні.
Отже, засуджений ОСОБА_7 п`ять разів засуджувався за вчинення умисних тяжких злочинів, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, на підставі акту амністії, тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, але на шлях виправлення на ставав та продовжував вчиняти тяжкі злочини, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, тобто незважаючи на поблажливе ставлення держави до себе через застосування заохочувальних норм.
Враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, дані про особу засудженого, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість досягнення мети покарання при застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Сама по собі позитивна характеристика засудженого не зобов`язує суд застосувати умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за відсутності підстав і умов, передбачених статтею 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він працевлаштований та має ряд тяжких захворювань не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки відповідно до довідки про нарахування заробітної плати ОСОБА_7 працює періодично (а.п.6), а медичним висновком встановлено, що засуджений здоровий (а.п.9).
Відбуття певної частини призначеного покарання та наявність заохочень, самі по собі не можуть бути визнані підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються безґрунтовними.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,407,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4