Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/173/19
Провадження № 1-кс/499/54/19
У Х В А Л А

Іменем України

"28" лютого 2019 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 23.01.2019 приблизно о 19:00 годині невстановлена особа, знаходячись в приміщення Іванівської ДЮСШ, яка розташована за адресою: смт. Іванівка, вул. Новоселів Іванівського району Одеської області, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Мейзу" сріблястого кольору, який належить ОСОБА_3 .
25.01.2019 за даним фактом слідчим відділом Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000025 від 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пояснив, що 23.01.2019 о 18:00 годині знаходився в Іванівській дитячій юнацькій школі, яка розташована в смт. Іванівка, по вул. Новоселів Іванівського району Одеської області, де грав у футбол. З собою ОСОБА_3 взяв мобільний телефон марки «Мейзу М5S» сріблястого кольору, який залишив у залі на лавочці. Через деякий час ОСОБА_3 підійшов до лавочки, для того щоб подивитися в своєму телефонові, яка година. Але мобільний телефон на місці вже не застав. Останній почав його шукати, але телефону ніде не було.
26.02.2019 року протоколом добровільної видачі у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 було вилучено мобільний телефон марки «МейзуМ5S», сріблястого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з червоним чохлом.
26.02.2019 року мобільний телефон марки «МейзуМ5S», сріблястого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з червоним чохлом було оглянуто та визнано речовим доказом.
Приймаючи до уваги, що вказані речі відповідають критеріям зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність арештувати вилучені речі, для проведення подальших експертиз та інших слідчих дій.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд провадження у його відсутність, про те його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «МейзуМ5S», сріблястого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з червоним чохлом до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1