1 із 5 Справа № 303/1243/19
Провадження №1-кп/303/295/19
вирок
11 березня 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження № 0001412 від 15 червня 2018 року стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою світою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 2 статті 296 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою світою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 2 статті 296 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
14 січня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи на пішохідній доріжці набережної річки Латориця що, в місті Мукачеві по вулиці І.Парканія, поблизу кафе «Фрегат» разом з ОСОБА_7 (щодо якого обвинувальний вирок №1-кп/303/480/18 від 26 липня 2018 року), із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, безпричинно почали чіплятися до неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виражаючись у їх бік нецензурними словами та в подальшому спровокували конфлікт.
У ході сварки, ОСОБА_7 , діючи умисно наніс неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 удар лівою рукою зажатою в кулак у праву частину обличчя від якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел наніс удар правою рукою зжатою у кулак в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , який отримавши удар почав тікати. Побачивши це, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , діючи із особливою зухвалістю наздогнали ОСОБА_8 та повалили його на землю, при цьому спричинивши йому ще по два удари ногами в корпус тіла.
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та наніс йому удар рукою, зажатою в кулак, у праву частину

2 із 5
обличчя від якого останній впав на землю, де лежачи на землі ОСОБА_3 наніс удар ногою в ліву частину щелепи ОСОБА_9 .
Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи присутнім грубу силу, почали погрожувати застосуванням фізичної сили іншим присутнім, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак будучи помічені сторонніми людьми відреагували на крики про припинення протиправних дій та з метою уникнення від відповідальності із місця вчинення`кримінального правопорушення втекли.
У результаті хуліганських дій, які відбувалися в громадському місці - в пішохідній частині набережної річки Латориця міста Мукачева, в денний час, на очах у сторонніх осіб, на протязі тривалого часу, був порушений нормальний спокій та відпочинок мешканців вулиці І. Парканія в місті Мукачеві та відвідувачів парку, дані хуліганські дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . та ОСОБА_7 були поєднані із застосуванням фізичного насильства щодо неповнолітніх потерпілих.
Зокрема ОСОБА_3 із особливою зухвалістю наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар ногою в ліву частину щелепи, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: синців під нижньою щелепою зліва, садна підборіддя по центру, забійної рани в слизовій оболонці верхньої губи зліва протекції 2 зуба, відсутні 2 зуба зліва верхньої щелепи на 1/3, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
У свою чергу, ОСОБА_4 із особливою зухвалістю наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар рукою зажатою в кулак в праву частину обличчя внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синця над правою бровою, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та завдав потерпілому ОСОБА_8 побої, а саме наніс два удари ногами в корпус тіла потерпілого, внаслідок чого заподіяв йому фізичну біль.
Такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Ствердив, що дійсно 14 січня 2018 року неподалік кафе «Фрігат», виникла суперечка між ними та потерпілими, у ході якої вони лаялися і спричинили потерпілим тілесні ушкодження. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити, чітко не пам`ятає як відбувалися події, оскільки пройшов тримав лий час. Наразі заподіяна ними потерпілим шкода повністю відшкодована, вони примирилися.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Підтвердив показання свого брата. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити, оскільки чітко не пам`ятає як відбувалися події, так-як пройшов значний час. Наразі заподіяна ними потерпілим шкода повністю відшкодована.
Потерпілі та їх представники у судове засідання не прибули, звернулися з клопотанням про здійснення судового засідання за їх відсутності. Суд враховує позицію потерпілих, які не зверталися до суду з цивільним позовом, просили призначити мінімальну міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченим.
Слід зазначити, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

3 із 5
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року за №10 хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за частиною 2 статті 296 КК України у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма
співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК).
Згідно з пунктом 5 зазначеної вище Постанови за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке
супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо,
або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до
загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, їх вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується ст.ст. 65-67 КК України, враховує тяжкість вчиненого ними злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та наслідки вчиненого, враховує дані про особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

4 із 5
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує данні про особи, характер та ступінь суспільної небезпеки ними вчиненого, а також те, що вони скоїли злочин, передбачений частиною 2 статті 296 КК України, який в силу статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які щиро розкаялися, примирилися з потерпілими, раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, суд вважає, що необхідним та достатнім для їх виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті у вигляді обмеження волі.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченим слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу стосовно обвинувачених у виді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю строком до 10 квітня 2019 року, відповідно до статті 203 КПК України припиняють свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 2(двох)років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем його проживання.

5 із 5
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без змін до закінчення строку дії ухали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1