ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1722/18
Провадження № 1-кп/486/46/2019

15 січня 2019 року м. Южноукраїнськ
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, маючої трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких позбавлена батьківських прав та опікуном яких згідно рішення Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області є її мати ОСОБА_9 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 листопада 2018 року близько 08:00 год. в м. Южноукраїнськ Миколаївської області ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживають її близькі родичі: батько ОСОБА_5 , який є інвалідом, мати - ОСОБА_9 та троє неповнолітніх дітей, вирішила таємно викрасти один із інвалідних візків батька, а саме візок із металевого корпусу синього кольору, бувший у використанні з пошкодженим колесом. Реалізуючи свій корисливий намір, використовуючи вільний доступ, коли батьки перебували у спальній кімнаті, ОСОБА_4 із кладової кімнати викотила на сходинкову площадку під`їзду вказаний інвалідний візок, куди підійшов по її проханню знайомий ОСОБА_10 .. Потім вони покотили візок на вулицю, попрямувавши до смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, де ОСОБА_4 продала викрадений інвалідний візок знайомій ОСОБА_11 за 65 гривень, які витратила на власні потреби. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2500 гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 листопада 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0001017.
Відповідно до умов вищевказаної угоди обвинувачена та потерпілий у кримінальному провадженні № 0001017 добровільно у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір матеріальної шкоди, завданої злочином 2500 гривень, цивільний позов потерпілим не заявлено, а також узгоджене покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.
В судовому засіданні потерпілий та обвинувачена підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченої, враховуючи позицію потерпілої, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченою і потерпілим відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
А тому, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 26 листопада 2018 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001017 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ інвалідний візок з металевою рамою синього кольору, бувший у використанні, з пошкодженою резиновою шиною, який переданий потерпілому ОСОБА_5 на зберігання під зберігальну розписку, залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1