Справа № 358/1057/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/647/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
свідка ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця села Побережка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладено відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Призначене ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки виконувати реально.
Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не обиралась.
Вирішено питання стосовно речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду першої інстанції, 13.06.2017 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Заставок в селі Киданівка Богуславського району, Київської області, у напрямку ставка зі швидкістю 77...85 км/год., будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та належним чином не відреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, оскільки при виникненні небезпеки для руху, яку йому становив автомобіль невідомої марки, реєстраційний номер не встановлений, котрий рухався у зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, наслідок чого виїхав за межі проїзної частини - на узбіччі зустрічної смуги руху, де здійснив наїзд на дерево.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкоджень, від яких помер на місці пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи №76 від 19.07.2017 року смерть ОСОБА_11 настала внаслідок закритої травми шиї.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1., 12.3. та 12.4 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарг прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, вважає, що вирок Богуславського районного суду Київської області в частині призначення покарання ОСОБА_7 є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Так, ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких. Також судом не враховано підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, який вчинений з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, тяжкість наслідків, які настали в результаті вчиненого кримінального правопорушення, а саме загибель молодої особи та обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З викладеного вбачається, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення і його особі та як наслідок, судом першої інстанції ухвалено незаконний вирок стосовно ОСОБА_7 , що суперечить завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення:
прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити;
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,
пояснення свідка ОСОБА_9 ,
вивчивши матеріали справи, дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали, вислухавши учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані вимоги закону дотримані судом першої інстанції не в повному обсязі.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд має право визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження. Як передбачено частиною третьою вказаної статті, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу судового засіданні, суд першої інстанції прийняв рішення про розгляд провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, лише на тій підставі, що ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому звинуваченні.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 дав показання про обставини правопорушення, які не в усьому узгоджуються з фактичними обставинами провадження, викладеними в обвинувальному акті.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 13.06.2017 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Заставок в селі Киданівка Богуславського району, Київської області, у напрямку ставка зі швидкістю 77...85 км/год., будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та належним чином не відреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, оскільки при виникненні небезпеки для руху, яку йому становив автомобіль невідомої марки, реєстраційний номер не встановлений, котрий рухався у зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, наслідок чого виїхав за межі проїзної частини - на узбіччі зустрічної смуги руху, де здійснив наїзд на дерево.
Однак, відповідно до наданих обвинуваченим ОСОБА_7 в суді першої інстанції показань, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 заперечував той факт, що він під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп`яніння, а зазначав, що вживав алкогольні напої після того як вчинив ДТП (а.с. 195).
Таким чином, при допиті обвинуваченого ОСОБА_7 фактичні обставини провадження не з`ясовувались, а з`ясування вказаних питань має істотне значення для вирішення справи, оскільки правильне встановлення фактичних обставин провадження може вплинути на кваліфікацію дій обвинуваченого та на вид і розмір призначеного покарання.
Отже, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції, внаслідок недотримання вимог кримінального процесуального закону щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, допустив неповноту судового розгляду, та не з`ясував обставин, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду, оскільки за встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів апеляційної інстанції позбавлена можливості перевірити законність і обґрунтованість вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

С У Д Д І :

__________________ _________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4