Справа № 583/5015/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження №0000576 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Восточний, Сєровського району, Свердловської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Васильківського районного суду Запорізької області від 05.02.2003 року за ч.2 ст. 185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
вироком Васильківського районного суду Запорізької області від 22.10.2004 року за ч.3 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
вироком Васильківського районного суду Запорізької області від 22.09.2006 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно до відбування до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
вироком Васильківського районного суду Запорізької області 07.07.2010 року за ч.2 ст. 309, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
вироком Васильківського районного суду Запорізької області 25.02.2013 року за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
вироком Васильківського районного суду Запорізької області 11.04.2014 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.396, ч.1ст.263, ч.1 ст.70, ст.ст.71, 72 КК України до 4 років позбавлення волі;
звільненого 07.07.2016 року за ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.06.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 16 днів;
за ч. 3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року близько 12:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, відчинивши рукою двері, що ведуть у двір огородженого парканом господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , проник на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 та скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, зірвавши руками навісний замок вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно, повторно викрав велосипед марки «Україна» жіночий, чорного кольору з вмонтованими на задньому колесі додатковими металічними спицями у кількості 6 штук, обладнаний шкіряним сидінням та металічним багажником у задній частині велосипеда, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/2886е від 18.09.2018 р. - 817 грн., завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними протиправними, суспільно небезпечними діями, які виразилися у таємному повторному викраденні велосипеду марки «Україна», поєднаному з проникненням у приміщення ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно 11.09.2018 року близько 12 години він проник на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , зайшов до приміщення літньої кухні та викрав таємно велосипед марки «Україна». В скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд враховує особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, продовжує злочинну діяльність; за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, викрадене майно повернуте, також суд враховує висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Тому з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вищевказані обставини, з урахуванням особи винного, який вину визнав, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, викрадене повернув, раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, суд вважає можливим, призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті за даний злочин у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який вину визнав, в скоєному розкаявся, викрадене ним майно повернув, з урахуванням думки потерпілої, яка в заяві вказала, що претензій до обвинуваченого не має, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому без відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75, ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до ст. 124 КПК України.

В судових дебатах прокурор заявила клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи особу винного, який вчинив тяжкий злочин, ніде не працює, запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався, строк дії ухвали слідчого судді закінчився 2.12.2018 року, а тому для забезпечення виконання вироку та з метою запобігання продовження ним злочинної діяльності, суд вважає, що наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, а тому маються законні підстави у відповідності до положень ст.ст. 177-178,179 КПК України для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки не застосування запобіжного заходу не забезпечить ризику перешкодити кримінальному провадженню шляхом уникнення від виконання судового рішення, так як існує ризик вчинення обвинуваченим нових правопорушень. Відповідно до положень ст.179 КПК України необхідно обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків прибувати до прокурора, суду за викликом, не відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, суду, повідомляти про зміну місця проживання або влаштування на роботу.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373-374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому за цим законом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;
не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_3 обирати у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу з покладенням на нього обов`язків прибувати до прокурора, суду за викликом, не відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, суду, повідомляти про зміну місця проживання або влаштування на роботу.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2018 року, а саме велосипеда марки «Україна», жіночого, чорного кольору, з вмонтованими на задньому колесі додатковими металевими спицями у кількості 6 шт., обладнаного шкіряним сидінням.
Речові докази - велосипед марки «Україна» жіночий, чорного кольору, з вмонтованими на задньому колесі додатковими металічними спицями у кількості 6 штук, обладнаний шкіряним сидінням та металічним багажником у задній частині велосипеда, який згідно розписки зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , - вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 429,00 грн., код класифікації доходів бюджету 24060300 «інші надходження».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення потерпілою, засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1