Справа № 314/53/19
Провадження № 1-кп/314/209/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001241 від 23.11.2017 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Новогупалівка, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, який мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)»,
раніше судимого:
1)08.02.2017 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
2)30.03.2018 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.02.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
20 листопада 2017 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_6 , де маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшовши до останньої, вихопив з її рук мобільний телефон «Самсунг Е1125», в корпусі чорного кольору зі вставками сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 10-27 від 09 січня 2018 року складає 200 гривень, який належав ОСОБА_6 , де ігноруючи вимоги потерпілої щодо припинення своїх злочинних дій, з викраденим телефоном зник з місця скоєного злочину.
Тим самим, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 200 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю річчі, якою він заволодів шляхом відкритого викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом відкритого викрадення майна, яке мало місце 20 листопада 2017 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має загальну середню освіту, не одружений, на утриманні дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, знятий з обліку військовозобов`язаних у зв`язку з судимістю, в даний час відбуває покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.03.2018 року.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілої та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання в ізоляції його від суспільства та знаходить підстави для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України.
Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання з покаранням призначеним за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.03.2018 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.02.2018 року.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів загальною вартістю 286 гривень 00 копійок.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази:
-мобільний телефон «Самсунг Е1125», в корпусі чорного кольору зі вставками сірого кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7
10.05.2019