Справа №621/3282/18
Пр. №1-кп/621/315/18
В И Р О К
Іменем України
20 грудня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження № 0001031 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 25.04.1996 року за ст. 94 КК України (в ред. 1960 року) до 8 років позбавлення волі;
- вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2006 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13.09.2014 за відбуттям строку покарання,-
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.11.2018 в денний час у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_5 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку грошових коштів у розмірі 600 грн, що належать потерпілій ОСОБА_5 , 1931 року народження.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним за вищевикладених обставин.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Під час призначення покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який має непогашені судимості, неодноразово був судимий за умисні злочини, новий злочин вчинив в період непогашеної судимості за умисний, в тому числі, тяжкий злочин, щодо особи похилого віку, що дає змогу суду констатувати про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого.
Крім того, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, не одружений, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п"ять) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання.
Речові докази: грошові кошти у розмірі 256 (двісті п"ятдесят шість) грн, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: