Справа № 357/1329/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області угоду про визнання винуватості від 31.01.2019 року, яка надійшла з обвинувальним актом укладену між обвинуваченим і прокурором у кримінальному провадженні № 0004701 від 19.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньо освітою, розлученої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), раніше судимої:

- 13.05.2011 Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до відбування покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 14.09.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до відбування покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 05.02.2019 року.

Так, ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за наступних обставин.

Всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770 (далі по тексту Перелік), тобто і «метадону», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, 19.12.2018 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, всупереч положенням Закону, перебуваючи біля будинку №55, що по вул. Леваневського, в м. Біла Церква, Київської області, на землі біля смітника, повторно незаконно придбала знайшшла поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору.

Маючи досвід вживання наркотичних засобів, а саме метадону ОСОБА_3 , визначила, що дана речовина є наркотичним засобом, після чого поклала її до правої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнена, та залишила незаконно повторно зберігати вказану речовину, при собі для власного вживання без мети збуту.

Маса наркотичного засобу, обіг якого обмежено-метадону у речовині, яку ОСОБА_3 повторно незаконно, придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту становить-0,082 г..

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинений повторно, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

31.01.2019 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з одного боку та обвинувачена ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах: обвинувачена ОСОБА_3 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та погодився на призначення їй за вказаним злочином покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , винуватість у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та суду показала, що злочин вчинила при обставинах, які викладені в обвинувальному акті, з мірою покарання згідно угоди про визнання винуватості між нею та прокурором погоджується, просить затвердити угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_3 ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинувачену, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

У скоєному ОСОБА_3 щиро розкаюється, чим активно сприяла розкриттю злочину, - наведену обставину суд визнає такою, що пом`якшує відповідальність обвинуваченої.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_3 судом не встановлено.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 1144 грн. 00 коп. стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, обіг якого обмежено - метадону у речовині становить 0,082 г, яка вилучена у ОСОБА_3 і зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2019 року, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004701 від 19.12.2018 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, обіг якого обмежено - метадону у речовині становить 0,082 г, яка вилучена у ОСОБА_3 і зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1144 грн. 00 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з урахуванням положень ст. ст. 394, 424, 473 КПК України..

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1