Справа № 307/3933/18
Провадження № 1-кс/307/1826/18
УХВАЛА
28 грудня 2018 року м.Тячів
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали та просять клопотання задовольнити.
Особа, у володінні якої знаходяться документи - сільський голова ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги клопотання не визнав та просить у клопотанні відмовити.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.
Частина 2 ст. 160 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до документів, зокрем,а воно має містити: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи
Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні слідчого не зазначено повну назву та чіткий перелік документів, тимчасовий доступ до яких планується отримати, не зазначено підстав, які дають можливість вважати, що такі документи перебувають або можуть перебувати у володінні сільського голови ОСОБА_5 .. Клопотання не містить доводів, які б підтверджували, що саме вказані документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
При зверненні до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим не виконано вимог ч. 2 ст. 93 КПК, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Чинне законодавство надає слідчому право одержувати безперешкодно і безоплатно від підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та об`єднань громадян на письмовий запит відомості, необхідні у справах про злочин, що знаходяться в провадженні поліції.
ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, позаяк клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, що свідчить про його необґрунтованість.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9, 132, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Тячівського районного суду
Закарпатської області: ОСОБА_1