Справа № 502/740/18
УХВАЛА

12 березня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000011 від 06.01.2018 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором було подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор в ньому зазначив та в судовому засіданні пояснив, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що обвинувачений буде переховуватись від суду, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, він не має міцних соціальних зв`язків та ніде не працює.
Вказані обставини, з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, на думку прокурора, дають підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.
Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що будучи ознайомленим після підготовчого судового засідання про дату судового розгляду, не з`явився в судове засідання через відсутність коштів на проїзд та працював за наймом у мешканця с. Ліски, де проживає. Просив не застосовувати відносно нього відповідний запобіжний захід, оскільки він влаштувався рибалкою на вилов оселедця та матиме кошти на проїзд до суду. Відповідаючи на питання прокурора пояснив, що йому від співробітника поліції, що виконував ухвалу про привід та мав намір доставити його до суду, було відомо про необхідність явки в суд, проте він проігнорував його вимоги.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання та пояснення обвинуваченого з приводу клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження обвинувачений неодноразово не з`являвся за викликом суду, у зв`язку з чим судом 22.11.2018 р., 10.12.2018 р., 22.12.2018 р. та 18.01.2019 р. виносились ухвали про його привід в судове засідання, які не виконані через відсутність обвинуваченого за раніше повідомленим місцем проживання.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 29.01.2019 р. на підставі клопотання прокурора надано дозвіл Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання прокурора про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
12.03.2019 р., тобто до збігу встановленого в ухвалі суду від 29.01.2019 р. строку її дії, судом отримано повідомлення з Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про затримання обвинуваченого.
Як зазначено в ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений, який є раніше не судимим, обвинувачується у вчиненні 7 злочинів, 5 з яких є тяжкими, з огляду на те, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім того, в ході судового провадження у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого до суду на органи поліції судом покладалось виконання обов`язку з його приводу до суду, який не виконано у зв`язку з тим, що він ухилявся від явки до суду і періодично не знаходився за місцем проживання. Також обвинувачений не має офіційного джерела доходу та наявність у нього міцних соціальних зв`язків і нового постійного місця проживання нічим не підтверджена.

Оцінивши відповідні обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що вбачається з множинності злочинів з пред`явленого йому обвинувачення.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушеня, в яких він обвинувачується, та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2019 року становить 1921 гривню, вважає за необхідне визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.05.2019 р. включно

Взяти ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з дня затримання, тобто з 12.03.2019 р.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію після 11.05.2019 р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 153 680 гривень, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 та повідомити про це прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 396 КПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1