КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів, Кагарлицького району, Київської облсті, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 27 липня 2017 року, наказом директора ТОВ «Лекстатус Груп» № 13/к, був прийнятий на роботу до вказаного товариства на посаду інженера з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Так, 21 березня 2018 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував на робочому місці в офісі № 603, що в бізнес центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - ноутбуку марки «Acer Extensa 2511», що належить ТОВ «Лекстатус Груп».Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв з робочого столу ноутбук марки «Acer Extensa 2511», що належить ТОВ «Лекстатус Груп», вартістю 8000 гривень, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення офісу № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві.Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме - 21 березня 2018 року, о 18 годині 10 хвилин, заклав до ломбарду «Свіжа Копійка», за що отримав грошові кошти, внаслідок чого, спричинив ТОВ «Лекстатус Груп» матеріального збитку на суму 8000 гривень.
Крім того, 07 квітня 2018 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував на робочому місці в офісі № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме - лазерного віддалеміру марки «Bosch GLM30», що належить ТОВ «Лекстатус Груп».Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв лазерний віддалемір марки «Bosch GLM30», що належить ТОВ «Лекстатус Груп», вартістю 2200 гривень, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення офісу № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві.Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме - 07 квітня 2018 року, о 17 годині 40 хвилин, заклав до ломбарду «Свіжа Копійка», за що отримав грошові кошти, внаслідок чого, спричинив ТОВ «Лекстатус Груп» матеріального збитку на суму 2200 гривень.

Зокрема, 13 квітня 2018 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував на робочому місці в офісі № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме - лазерного віддалеміру марки «Bosch GLM30», що належить ТОВ «Лекстатус Груп».Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв лазерний віддалемір марки «Bosch GLM80», що належить ТОВ «Лекстатус Груп», вартістю 2500 гривень, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення офісу № 603, що в бізнес центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві. Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме - 13 квітня 2018 року, о 20 годині 00 хвилин, заклав до ломбарду «Свіжа Копійка», за що отримав грошові кошти, внаслідок чого, спричинив ТОВ «Лекстатус Груп» матеріального збитку на суму 2500 гривень.

Крім того, 19 квітня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебував на робочому місці в офісі № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме - ноутбуку марки «HP 250 G5», що належить ТОВ «Лекстатус Груп». Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв ноутбук марки «HP 250 G5», що належить ТОВ «Лекстатус Груп», вартістю 8000 гривень, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення офісу № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві. Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме - 22 квітня 2018 року, о 14 годині 26 хвилин, заклав до ломбарду «Свіжа Копійка», за що отримав грошові кошти, внаслідок чого, спричинив ТОВ «Лекстатус Груп» матеріального збитку на суму 8000 гривень.
Зокрема, 22 квітня 2018 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував на робочому місці в офісі № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме - ноутбуку марки «HP 250 G5», що належить ТОВ «Лекстатус Груп». Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв ноутбук марки «HP 250 G5», що належить ТОВ «Лекстатус Груп», вартістю 8000 гривень, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення офісу № 603, що в бізнес-центрі «Лівобережний» по вул. Сверстюка, 2-А у м. Києві. Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме - 22 квітня 2018 року, о 14 годині 26 хвилин, заклав до ломбарду «Свіжа Копійка», за що отримав грошові кошти, внаслідок чого, спричинив ТОВ «Лекстатус Груп» матеріального збитку на суму 8000 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року в частині визначення ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та ухвалення нового вироку, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК Українишляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначитиОСОБА_7 остаточно покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК Українизвільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зазначає, що суд першої інстанції не призначив ОСОБА_7 обов`язки, зазначені у частині 1 ст. 76 КК України, які є обов`язковими.
У судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, причини свого не прибуття не повідомив, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутністьобвинуваченого.

Колегія суддів заслухала доповідь судді, доводи прокурора, який у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчила матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги та дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.

З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України .
Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.
Так, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий; обставину, що пом`якшує покарання, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, судом першої інстанції вимоги ст.ст. 50, 65 КК України дотримано, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів з огляду на характер злочинних дій обвинуваченого, з чим і погоджується колегія суддів.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і правильно призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, тобто у межах, передбачених санкцій вказаних статей. Разом з цим, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточно покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності суд першої інстанції дійшов вірного висновку як щодо виду та розміру покарання, так і проте, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без відбування покарання, та на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при покладенні на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, внесено зміни до статті 76 КК України, та частини 1 та 2 вказаної статті викладено у наступній редакції:

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:
1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;
2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;
6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції не поклав на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, підлягає обов`язковому покладенню на особу у разі звільнення її відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки у апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, та викладені у ній вимоги не погіршують становище обвинуваченого, колегія суддів відповідно ст. 420 КПК України не вбачає підстав для ухвалення нового вироку.
Порушені у апеляційній скарзі прокурора питання про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, стосуються лише встановлення відповідних обмежень, з метою контролю за поведінкою звільненої від відбування покарання з випробуванням, нагляду за його поведінкою у суспільстві та побуті.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції зміні в частині визначення ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Українишляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначитиОСОБА_7 остаточно покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/638/2018

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1