Справа № 520/5885/19
Провадження № 1-кп/520/661/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.258-3 ч.1, 14 ч.1, 258 ч.2, 263 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 20 березня 2019 року ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.258-3 ч.1, 14 ч.1, 258 ч.2, 263 ч.1 КК України.
Протягом червня-липня 2015 року, (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території м. Миколаєва та м. Одеси (більш точне місце слідством не встановлено), будучи радикально негативно налаштованим по відношенню до діючої в Україні державної влади, з метою ослаблення держави, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, які б створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, порушення громадського порядку, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і органами місцевого самоврядування, привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів, приймав участь у діяльності терористичної групи, до складу якої входили встановлені досудовим розслідуванням особи (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження №522/5507/16) та інші невстановлені слідством особи (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження 0000062 від 15.02.2016 року), з метою здійснення на території м. Одеса ряду терористичних актів і диверсій та яка у відповідності до п. 14 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною групою.
29.06.2015 року (більш точний час та обставини передачі досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_8 діючи з особами, матеріали кримінального провадження відносно яких виділено в окреме провадження, у складі терористичної групи за попередньо змовою з ОСОБА_9 отримав від, осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, саморобний вибуховий пристрій для вчинення терористичного акту на території м. Миколаєва.
Діяльність терористичної групи було припинено 05.07.2015 року в зв`язку з затриманням її учасників, осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.
Крім того, діючі разом з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, у складі терористичної групи за попередньо змовою з ОСОБА_9 , який 29.06.2015 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), отримав від з осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, саморобний вибуховий пристрій розміром 260х165х360 мм., частинами якого були мобільний телефон Samsung модель GTE 1202 з дротами та акумулятором; електродетонатором ЕДП; заглушкою запального гнізда, з електричним способом приведення в дію та здатний до здійснення вибуху, для вчинення терористичного акту на території м. Миколаїв, який зберігав у гаражі № НОМЕР_1 , за адресою: м. Миколаїв, провулок Радіо, 4, гаражний кооператив «Метеорит», який знаходився в його користуванні, до виявлення та вилучення 05.07.2015 року в ході обшуку.
ОСОБА_8 , реалізуючи свої злочинні наміри створив умови для вчинення терористичного акту шляхом змови, створення умов на вчинення, зберігання саморобного вибухового пристрою з метою вчинення терористичного акту, а також здійснив повну підготовку до вчинення терористичного акту шляхом підриву саморобного вибухового пристрою.
Злочинні дії ОСОБА_8 не були доведенні до кінця, у зв`язку з затриманням співробітниками Управління СБ України в Одеській області всіх учасників готування до вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, 29.06.2015 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи разом з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, у складі терористичної групи незаконно придбав шляхом одержання від осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження саморобний вибуховий пристрій розміром 260х165х360 мм., частинами якого були мобільний телефон Samsung модель GTE 1202 з дротами та акумулятором; електродетонатором ЕДП; заглушкою запального гнізда, з електричним способом приведення в дію та здатний до здійснення вибуху, який зберігав у гаражі № НОМЕР_1 , за адресою: м. Миколаїв, провулок Радіо, 4, гаражний кооператив «Метеорит», який знаходився в його користуванні, до виявлення та вилучення 05.07.2015 року в ході обшуку.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 20 березня 2019 року вказані умисні дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ст.ст.258-3 ч.1, 14 ч.1, 258 ч.2, 263 ч.1 КК України.
20 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_8 і прокурором укладена угода про визнання винуватості, згідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав свою вину і сторони погодились на призначення остаточного покарання ОСОБА_8 , із застосуванням ст. 69 КК України, яке не зазначене в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі строком на сім років і вісім місяців.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю і беззастережно визнав свою вину в скоєнні вказаних кримінальних правопорушень та підтвердив обставини скоєння ним, разом з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, вказаних кримінальних правопорушень, при обставинах вказаних в тексті угоди. Він щиросердечно розкаявся у вчиненому та погодився з узгодженим угодою покаранням.
Встановивши, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінальних правопорушень, вказаним в матеріалах кримінального провадження та угоді про визнання винуватості, з`ясувавши що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 за кваліфікуючими ознаками: участь у терористичній групі, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України - створення терористичної групи чи терористичної організації.
Крім того, за кваліфікуючими ознаками: готування до вчинення вибуху, за попередньою змовою групою осіб з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, який створював би небезпеку для життя та здоров`я людей, порушення громадського порядку, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і органами місцевого самоврядування, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України - готування до вчинення терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб,
Також, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та передача вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне поводження з вибуховими речовинами, без передбаченого законом дозволу.
За сукупністю вчиненого ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, та відсутності у суду даних про будь-які обставини, які б примусили ОСОБА_8 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, тобто добровільність укладення угоди, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив скоєння злочинів разом з іншими учасниками терористичної групи, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження.
Крім того, згідно до вказаних вимог, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка визнана потерпілим в кримінальному провадженні звернулась до суду з письмовою заявою в якій зазначила що не заперечує щодо укладення прокурором вказаної угоди.
Крім того, цивільний позивач, який бере участь в кримінальному провадженні №522/5507/16, з якого провадження відносно ОСОБА_8 виділено в окреме провадження, в цьому провадженні звернувся з заявою про відмову від вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 , в зв`язку з чим в цьому провадженні шкода спричинена лише державним та суспільним інтересам.
Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 згідно ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, в кримінальному провадженні особу визнано потерпілим, яка надала письмову згоду прокурору на укладення угоди, шкода від злочину завдана лише державним та суспільним інтересам, вказані злочини вчинено у складі терористичної групи, та повідомлена ОСОБА_8 інформація підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_8 не є ініціатором злочинів.
На підставі викладеного суд вважає, що угода відповідає вимогам, передбаченим ч.4 ст.469 КПК України.
Крім того, як вбачається зі змісту угоди, в ній зазначені всі дані, які повинні бути зазначені згідно до вимог ст.472 КПК України, в зв`язку з чим належить зробити висновок, що вона укладена відповідно до ст.472 КПК України і містить усі необхідні реквізити та відомості.
Судом, відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснені вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.
З тексту угоди не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує тяжкість скоєних злочинів, особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченому є повне визнання своєї вини, щире розкаяння у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.
Крім того, призначаючи покарання, суд приймає до уваги, в якості обставин, які, згідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання, також те, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання у м. Миколаєві, де мешкає разом з дружиною, дочкою та онукою, наявність на його утриманні батьків похилого віку батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 2 групи, мати ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того його син ОСОБА_10 є військовослужбовцем та є учасником антитерористичної операції та нагороджений орденом «За мужність» 3 ступеня, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, тобто суд приймає до уваги міцність соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, за яким він характеризується позитивно.
Також суд приймає до уваги як пом`якшуючи покарання обставини те, що обвинувачений ОСОБА_8 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, а також відсутність тяжких наслідків від скоєних ним злочинів.
В зв`язку з викладеним суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим, з урахуванням особи винного, вважає можливим призначити обвинуваченому основне покарання за ст. 258-3 ч.1 з застосуванням ст.69 КК України, тобто призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Враховуючи що обвинувачений скоїв готування до злочину, передбаченому 258 ч.2 КК України суд вважає можливим призначити йому покарання за цією статтею з урахуванням ст.68 КК України.
Також враховуючи матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає можливим не призначати за ст.ст. 258-3 ч.1 та 14 ч.1, 258 ч.2 додаткове покарання у вигляді конфіскації особисто йому належного майна.
Проте, зважаючи на тяжкість скоєних злочинів, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
В зв`язку з викладеним суд вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_8 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.
При вирішенні питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд вважає необхідним керуватися Правовим висновком, який надано в п.п.102-107 Постанови Великої палати ВС в справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) і в строк покарання обвинуваченому належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.07.2015 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В зв`язку з тим, що запобіжний захід відносно обвинуваченого в цьому провадженні не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось, суд вважає можливим не обирати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком чинності.
Речові докази в цьому провадженні суду не надавались, відповідно судом не досліджувались, в зв`язку з чим питання щодо визначення порядку подальшого їх зберігання не підлягає вирішенню в цьому провадженні.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 20.03.2019 року між прокурором ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_8 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0000050 від 06.02.2015 року.
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3 КК України, ч.1 ст.14 ч.2 ст.258 КК України і ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене покарання:
- ч. 1 ст. 258-3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 8 місяців без конфіскації майна;
- ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, із застосуванням ст. 68 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна;
- ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 8 місяців без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня затримання ОСОБА_8 , тобто з 05.07.2015 року.
Зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, з 05.07.2015 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3