Справа № 314/1447/19
Провадження № 1-в/314/582/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Оріхів Запорізької області , громадянина України, освіта середня , не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1

Раніше судимого: 25.09.2013 року Орджонокідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч 3, 186 ч 2 , 185 ч 3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців

По даній справі засуджений: 28.04.2015 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч 2 , 71 КК України до 5 років позбавлення волі .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.04.2016 р. зарахувати за правилами , передбаченими ст. 72 ч5 КК України строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 20.04.2015 року по 02.07.2015 рік з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення прирівнюється 2 дням відбування покарання

Початок строку: 20.04.2015 року. Кінець строку: 08.02.2020 року.

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В :

До Вільнянського районного суду від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_3 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_3 24.07.2015 року відбуває покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушує має 4 стягнення накладені правами начальника установи, які виражалися у відмові виходити на роботу, вживанні спиртного, порушенні форми одягу. Одне стягнення знято в установленому законом порядку, друге стягнення погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці був заохочений 5 разів правами начальника установи та 1 раз правами начальника відділення. Працевикористовуєтся днювальним відділення СПС.На заходи виховного впливу реагує не завжди добре. Підтримує рівні стосунки з засудженими. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.Намагається виконувати роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня навичок для їх виконання, до робіт із благоустрою установи не залучався, не вбачає необхідність у їх виконання. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не відвідує бібліотеку. Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» засуджений ОСОБА_3 протягом всього часу відбування покарання 2015-2019 роки працевлаштований лише протягом 1 місяця 2018 року, більше засуджений не працював.

Рішенням комісії установи від 15.06.2018 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_3 не довів своє виправлення, оскільки не працював, має не зняті та непогашені стягнення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.05.2019