Справа № 194/196/18
Номер провадження 1-кп/194/61/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2017 року за № 0002848 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2017 року за № 0002848 відносно ОСОБА_5 за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого таких обов`язків, зокрема, прибувати за першим викликом до суду на визначений час, заборонити покидати приміщення квартири АДРЕСА_2 , крім випадків необхідності прибуття за викликом до суду, у зв`язку із проведення судових засідань в даному кримінальному провадженні та отриманні лікування по програмі замісної терапії «метадон» в медичному закладі щоденно з 08.00 год. до 11:00 год.

Клопотання обгрунтовано тим, що в ході досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , а також в суді обирався такий запобіжний захід, строк застосування якого сплив, але на даний час залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення нового злочину та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність клопотання, враховуючи те, що всі свідки вже були допитані, з моменту розгляду справи по суті ОСОБА_5 жодного нового кримінального правопорушення не вчиняв, обвинувачений має належну процесуальну поведінку, постійне зареєстроване місце проживання, тобто ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 спливла 17 серпня 2018 року.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Однак продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою "ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

Судом встановлено, що ОСОБА_5 хоча і обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, проте, в силу ст. 89 КК України не судимий; має постійне зареєстроване місце проживання, проживає з матір`ю, 1940 року народження, яка знаходиться на його утриманні; перебуває на замісній терапії «метадон». З моменту надходження обвинувального акту до суду та по теперішній час об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_5 нових злочинів у суду не має; враховуючи що дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливла ще в серпні 2018 року, обвинувачений мав належну процесуальну поведінку, дані порушення обвинуваченим умов домашнього арешту у суду відсутні. Крім того, в судовому засіданні під час розгляду данного кримінального провадження були допитані всі свідки та до цього часу відсутні дії з боку обвинуваченого щодо незаконного на них впливу, що свідчить про відсутність ризиків, заявлених прокурором у клопотанні.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1