Ухвала
Іменем України
12 грудня 2018 р.

м. Київ
справа № 265/7966/16-к
провадження № 51-10238 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року,

встановив:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, такого, що судимості не мав, засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки з відбуванням покарання в установі закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати та вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну судових рішень та призначення покарання із застосування статті 75 КК. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які призвели до незастосування судом закону, який підлягав застосуванню, а саме статті 75 КК при призначенні покарання.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК України визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій, не зазначає зміст таких порушень, як і не вказує на якій стадії розгляду кримінального провадження допущено такі порушення.
Крім того, захисник в обґрунтування своєї позиції щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого наводить зміст оскаржуваних рішень та заперечує фактично встановлені судом обставини, що на його думку вказують на суворість призначеного покарання.
До того, захисник вказує на невірну оцінку доказів, які було перевірено судом апеляційної інстанції, при цьому не зазначає, які саме докази повинен був перевірити апеляційний суд та не зазначає порушення вимог кримінального процесуального закону з урахуванням своєї позиції, щодо невідповідності призначеного особі покарання.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, що стосуються інтересів його підзахисного та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК України, суд

постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 1 6 липня

2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши захиснику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3