Справа № 457/968/18
провадження №1-кп/457/158/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Трускавці кримінальне провадження № 0000446 від 20.10.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Орів, Сколівського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19.10.2018 року, близько 21.20 год., перебуваючи неподалік будинку № 4, на вул. В.Стуса у м. Трускавці, під час словесного конфлікту зі своїм тестем ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому один удар головою в область голови та декілька ударів руками та ногами по тілу, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої очиці та лівого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 444 від 23.10.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа справа, які згідно вищевказаного висновку експерта за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України обвинувачений визнав частково та пояснив, що визнає свою вину у тому, що наніс один удар потерпілому в ніс своєю головою, а інших ударів руками та ногами потерпілому не наносив. Не визнає вини в тому, що він був ініціатором конфлікту, його спровокував потерпілий. Суду також пояснив, що 19.10.2018 року, близько 21.20 год. він мав намір забрати інструменти у свого тестя. Прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де живе тесть. Потерпілий сидів на лавці біля будинку і з ним також сидів Осип. Він подивився, що інструменти є не всі, тому сказав, що забере їх пізніше, але вже всі. Тесть почав його шарпати за одяг, тоді він вдарив його головою в ніс, а більше ударів не наносив. У вчиненому розкаюється.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина доводиться наступними доказами, які безпосередньо досліджені у судових засіданнях.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 19.10.2018 року, близько 21.20 год. він сидів на лавці біля свого будинку АДРЕСА_2 у Трускавці, пив каву зі свідком ОСОБА_8 . До них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , який є його зятем та попросив ОСОБА_8 відійти, бо він хоче поговорити з ним. Обвинувачений почав погрожувати йому, що забере у нього всі інструменти до останнього болтика і спалить його машину. В подальшому обвинувачений наніс йому удар в ніс своєю головою. Він від удару нахилився, а обвинувачений ще наніс йому кілька ударів кулаком в груди. Свідком цього інциденту була його дочка та сусід ОСОБА_9 . Ще був якись чоловік, який з ОСОБА_8 відтягнули обвинуваченого від нього. Просить суд суворо покарати обвинуваченого.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 19.10.2018 року, він з потерпілим був біля будинку, за адресою: АДРЕСА_2 . До них підійшов обвинувачений, та попросив його відійти, бо він з потерпілим мав поговорити. Коли він відійшов, то між потерпілим і обвинуваченим почалася штовханина, шарпанина на ґрунті конфлікту, який виник між ними давніше, коли вони разом працювали у Польщі. Він відійшов від них на відстань близько чотирьох метрів, але чув як обвинувачений погрожував потерпілому спалити його машину. В ході конфлікту обвинувачений копнув потерпілого у верхню частину ноги, а потім своєю головою розбив потерпілому ніс. З носа потекла кров і він дав потерпілому мокрі салфетки для зупинки крові. Він та ще один сторонній чоловік почали роз"єднювати потерпілого та обвинуваченого. Свідком даних подій також була і дочка потерпілого, яка перебувала на балконі будинку АДРЕСА_2 викликала поліцію. В подальшому приїхали працівники поліції та відібрали у всіх пояснення.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доводиться письмовими доказами, безпосередньо дослідженими в судових засіданнях, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2018 року, згідно якого інспектор Трускавецького ВП Дрогобицького ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про заподіяння останньому тілесних ушкоджень;
- висновком судово-медичного експерта № 444 від 23.10.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої очиці та лівого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2018 року та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що потерпілий показує як обвинувачений наносив йому удари;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2018 року та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_12 показує як обвинувачений наносив потерпілому удари;
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Аналізуючи безпосередньо досліджені докази в судовому засіданні на їх належність та допустимість, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, доведеність його вини і така кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Обставин, які пом"кшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, однак ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що унеможливлює призначити йому покарання у виді штрафу, тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Поцесуальні витрати у справі відсутні
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 125 КК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком двісті годин.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.
Суддя: ОСОБА_1