Провадження №: 1-кп/752/962/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2018 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000244 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Бердянського р-ну Запорізької обл., громадянина України, освіта середня, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 24.04.2015 року в нічний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на залізничному вокзалі станції Київ -Московський, помітив раніше незнайому ОСОБА_7 . Приблизно о 23 годині 10 хвилин того ж дня, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 наніс їй руками та ногами удари. Після чого, остання, з метою уникнення тілесних ушкоджень стала втікати від ОСОБА_3 та забігла до адміністративної будівлі станції Київ - Московський, що по вулиці Саперно - Слобідська, 39 у м. Києві. ОСОБА_3 наздогнавши ОСОБА_7 в указаній адміністративній будівлі продовжив наносити їй удари руками та ногами, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 15/1575 від 16.06.2015 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень. ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 19 годині 20 хвилин в приміщенні КМКЛ № 17 потерпіла ОСОБА_7 померла. Між спричиненими потерпілій тілесними ушкодженнями та смертю потерпілої є причино наслідковий зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 24.04.2015 року в нічний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на залізничному вокзалі станції Київ -Московський, помітив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка до нього чіплялась. Він став наносити їй руками та ногами удари. Остання стала втікати від нього та забігла до вокзалу, де він продовжив наносити їй удари. Оскільки був в стані сп`яніння і в незрозумілому для нього стані, як саме бив та коли зупинився не пам`ятає. Вбивати її не хотів. Шкодує про вчинене, вину визнає в повному обсязі, просить призначити покарання в мінімальних межах статті.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується і дослідженими судом письмовими доказами, а саме даними протоколу огляду місця події від 25.04.2015 року з фото таблицею, згідно яких оглянуто місце вчинення злочину, виявлено потерпілу, її речі (т. 1 а.с. 159-167), даними протоколу огляду місця події від 25.04.2015 року (т.1 а.с. 173-180), згідно яких оглянуто підозрюваного, вилучено його речі, даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.04.2015 року, згідно з яким ОСОБА_3 на місці пригоди розповів про обставини вчинення ним злочину. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив достовірність вказаної слідчої дії, за згодою сторін долучений диск до відтворення не переглядався.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується даними висновків експертиз, зокрема, № 282 від 7.05.2015 року (т. 1 а.с. 201-219), згідно яких на місці вчинення злочину були виявлені сліди пальців рук обвинуваченого, № 194 від 29.05.2015 року (т. 1 а.с. 227-231), згідно якої на одязі обвинуваченого виявлено кров, що може належати потерпілій, № 193 від 28.05.2015 року (т. 1 а.с. 235-239), згідно якої на підлозі на місці вчинення злочину виявлено сліди крові, що могли належати потерпілій, № 1576 від 12.06.2015 року щодо виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, ступеню їх тяжкості та причинно наслідковому зв`язку тілесних ушкоджень зі смертю потерпілої (т. 2 а.с. 2-8), № 15/1576 від 16.06.2015 року щодо виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень та факту перебування її в стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с. 11-15), № 403 від 14.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_3 на момент вчинення злочину та проведення експертизи усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними (т. 2 а.с. 18-20). Під час проведення психіатричної експертизи обвинувачений також повідомляв експертам про обставини вчинення ним злочину, які відповідають тим, що викладені у вироку суду.

Крім наведеного вище, вина обвинуваченого підтверджується даними постанов про визнання та приєднання до справи речових доказів, даними протоколу огляду трупа від 9.06.2015 року (т. 1 а.с. 242-244).

Враховуючи викладене вище, а також те, що сторони провадження просили не допитувати свідків, враховуючи зібрані докази та показання обвинуваченого, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши вказані докази за своїм внутрішні переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, враховуючи те, що зібрані у справі докази є належними та допустимими, а у своїй сукупності достатніми та взаємопов"язаними, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем попереднього тримання під вартою характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання, - визнання вини та щире каяття, обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до вимог с. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 25.04.2015 року до 09.11.2018 року згідно Висновку Верховної Палати Верховного Суду при перегляді матеріалів кримінального провадження під №0000119 щодо розрахунків терміну попереднього ув`язнення.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 09.11.2018 року.

Речові докази: куртку сіро-зеленого кольору, черевики темно-коричневого кольору, кросівки, спортивні балонові штани, шкарпетки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на ПЗЗ - знищити.

- диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 від 25.04.2015 року, змиви та зразки крові, які зберігаються в матеріалах провадження - зберігати в матеріалах провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 368 грн. 28 коп. стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , призначеного за ч. 2 ст. 121 КК України, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 25 квітня 2015 року по 08 листопада 2018 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи те, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ОСОБА_3 є таким, що фактично відбув призначене судом основне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити із взяття під варту в Київському СІЗО на особисте зобов`язання, зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання до вступу вироку в законну силу, але в межах двохмісячного строку до 7.01.2019 року включно.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1