КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
представника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року у кримінальному провадженні за № 0000905 від 12.09.2018 -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на речовий доказ нерухоме майно, а саме на квартиру , загальною площа (кв.м) 63,6, житлова площа (кв.м) 59,2 що розташована за адресою, АДРЕСА_1 відповідно до інформації відображеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , що представляє інтереси власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді було отримано 23 листопада 2018 року.

Адвокат вказує, що арештоване майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а саме клопотання органу досудового розслідування не відповідає фактичним обставинам справи, долучені до нього докази є недостовірними. Жодних даних щодо вчинення підозрюваними протиправних дій відносно переходу права власності на квартиру АДРЕСА_2 клопотання слідчого, та додані до нього матеріали, не містять, а тому вказана квартира визнана речовим доказом в порушення норм кримінально-процесуального законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 24 вересня 2018 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Головним управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 12.09.2018, за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.
В рамках зазначеного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_10 , з метою особистого збагачення, вирішив вчинити заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підроблених документів, для чого останній вступив в попередню злочинну змову із власним знайомим ОСОБА_9 , спільно з яким розробили злочинний план.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 використовуючи підроблений договір купівлі-проваджу майнових прав серія та номер: 214/с2, виданий 07.03.2006 року Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», а також Акт прийому-передачі серія та номер: б/н, виданий 07.03.2006 року Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», довідку про оплату майнових прав, серія та номер: б/н, виданий 07.03.2006 року Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», та 15.11.2016 за адресою: м. Київ, вул. А. Малишки, надавши зазначені документи приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_11 , набув право власності на квартиру, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті чого нотаріусом ОСОБА_11 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно
В подальшому, відповідно до інформації відображеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру, загальна площа (кв.м): 86.3, житлова площа (кв.м) 62, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 була продана згідно договору купівлі-продажу, нежитлового приміщення, від 01.03.2018 року за реєстровим номером 240, довідка про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: КВ-2018 №00046, виданий 01.03.2018 ТОВ «АЛІ РІЕЛТІ» на користь ОСОБА_7 , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .
Постановою слідчого від 13.09.2018 року квартиру, загальна площа (кв.м): 86.3, житлова площа (кв.м) 62, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом..
19.09.2018 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме: квартиру, загальна площа (кв.м): 86.3, житлова площа (кв.м) 62, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження майна, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що вона відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки квартира була об`єктом злочинних посягань.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання в обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала та клопотання слідчого не містять обґрунтування потреб у застосуванні арешту, є непереконливими, з урахуванням відповідності ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України та відповідності клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Крім того, твердження апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, окільне останнє не відповідає вимогам речового доказу, спростовуються постановою про визнання вилученого майнаречовимдоказом від 13.09.2018 року, відповідно до якої, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадження.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на квартиру , загальною площа (кв.м) 63,6, житлова площа (кв.м) 59,2 що розташована за адресою, АДРЕСА_1 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на речовий доказ нерухоме майно, а саме на квартиру , загальною площа (кв.м) 63,6, житлова площа (кв.м) 59,2 що розташована за адресою, АДРЕСА_1 відповідно до інформації відображеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 -залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/162/2019
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1