Провадження № 1 - кп/744/3/2019
Єдиний унікальний номер 744/1307/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000070 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента 4 го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Шосткинське вище професійне училище» (м. Шостка Сумської області), не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2018 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 60 по вул. Шевченка у м. Семенівка Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, діючи свідомо та доводячи свій злочинний намір до кінця, умисно завдав останньому одного удару кулаком правої руки в область щелепи, у результаті чого заподіяв ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 39 від 20 липня 2018 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає струс головного мозку, вегетативний синдром, лікворно - гіпертензійний синдром, закритий лівобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута, котра виникла від дії тупого предмету (предметів), індивідуальні ознаки яких не визначились, в тому числі в результаті нанесення удару (ударів) руками, ногами, з боку сторонніх осіб, і за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж двадцять одну добу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.
Зокрема, допитаний обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та показав, що 21 квітня 2018 року близько 02 години ночі він проводив свою дівчину ОСОБА_10 з дискотеки додому. Коли вони йшли по вулиці Шевченка у місті Семенівка Чернігівської області ОСОБА_9 зателефонував його знайомий ОСОБА_11 та попросив його привезти йому велосипед. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 залишилися чекати ОСОБА_13 біля колодязя неподалік від будинку АДРЕСА_2 . В цей час по вулиці йшов невідомий йому чоловік. ОСОБА_9 зрозумів по зовнішнім ознакам, що цей чоловік знаходився у стані алкогольного сп`яніння. На даний час ОСОБА_9 знає, що це був потерпілий ОСОБА_6 . ОСОБА_9 попросив у нього сигарету, на що ОСОБА_6 відповів, що у нього сигарет немає. Після цього ОСОБА_9 сказав: «Ну ладно, буває», після чого ОСОБА_6 кинувся на нього, скопив лівою рукою за комір кофти та сказавши: «Що ти сказав, сопля малолітня», нагнув ОСОБА_9 донизу та, тримаючи його в напівзігнутому положенні, завдав останньому два удари кулаком у задню частину голови. Захищаючись ОСОБА_9 завдав ОСОБА_6 розгинаючись одного удару кулаком правої руки, Куди саме він завдав удар ОСОБА_9 не бачив. Все відбулося так швидко, що у ОСОБА_9 не було можливості подумати, чи зміг би він втекти. Після удару ОСОБА_6 впав. Як саме падав ОСОБА_6 він не пам`ятає. Після падіння ОСОБА_6 лежав на спині та був при свідомості. У ОСОБА_6 була кров на обличчі, яка текла з губ. Потім ОСОБА_9 допомагав змивати кров з обличчя ОСОБА_6 . У ОСОБА_9 була подряпана спереду шия, на голові ззаду була шишка. ОСОБА_9 викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхали медики, то оглянувши ОСОБА_6 вони сказали, що йому нічого не загрожує. ОСОБА_9 допомагав медикам змивати кров з обличчя ОСОБА_6 . Потім медики поїхали. Після цього, коли ОСОБА_6 сказав, щоб він підійшов до нього, ОСОБА_9 викликав поліцію. Коли приїхали поліцейські, то вони разом з ОСОБА_9 змивали кров з обличчя ОСОБА_6 . ОСОБА_9 розповів все поліцейським. ОСОБА_6 сказав, що він сам впав та ні до кого претензій не має. Поліцейські повезли ОСОБА_6 на своєму автомобіли, а ОСОБА_9 та ОСОБА_14 розійшлися по своїх домівках. ОСОБА_9 повідомив, що у нього раніше були епізодичні прояви агресивної поведінки.
Допитаний потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав про те, що 21 квітня 2018 року у нічний час він повертався з гостей додому по АДРЕСА_3 . У гостях він випив близько 300 грамів горілки. Він побачив групу людей (3-4 особи, з них 1 дівчина), які стояли біля дороги. ОСОБА_6 попросив у цих людей закурити, на що йому грубо відповіли. ОСОБА_6 , пройшовши деяку відстань, також грубо відповів. Після цього невідомий йому раніше чоловік (на даний час він знає, що це був ОСОБА_9 ) наздогнав його та почав бити. Він завдав ОСОБА_6 удар кулаком в губи, від чого ОСОБА_6 впав. Після цього ОСОБА_9 завдав ОСОБА_6 удар ногою в область голови в ліву частину нижньої щелепи. Від цього удару ОСОБА_6 втратив свідомість. Будь-яких ударів ОСОБА_6 ОСОБА_9 на завдавав. Спілкування з медичними працівниками цієї ночі ОСОБА_6 не пам`ятає. Коли він знаходився у Семенівському відділенні поліції, то у нього працівники поліції вимагали написати заяву про те, що він не має претензій до ОСОБА_9 . ОСОБА_6 відмовився написати таку заяву. Потім ОСОБА_6 звернувся до лікарні. З формулюванням висунутого стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачення ОСОБА_6 не згоден, з кваліфікацією інкримінованого обвинуваченому злочину згоден. ОСОБА_6 стверджує, що внаслідок заподіяння йому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень йому була заподіяна моральна шкода, яка виражається в тому, що він перебував на стаціонарному лікуванні, йому було завдано физичний біль від отриманих травм, у нього були головні болі, запаморочення голови, травма вуха, гематоми на голові, перелом нижньої щелепи, розбиті губи, він втратив зуб, у нього було порушено звичайні життєві зв`язки. Цивільний позов підтримав, просив стягнути на його користь з обвинуваченого грошові кошти на відшкодування майнової шкоди, крім витрат на мінеральну воду та сигарети, на відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та процесуальні витрати на правову допомогу.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні з формулюванням висунутого стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачення не погодився, з кваліфікацією інкримінованого обвинуваченому злочину згоден, цивільний позов підтримав, просив стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого грошові кошти на відшкодування майнової шкоди, крім витрат на мінеральну воду та сигарети, на відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та процесуальні витрати на правову допомогу.
Допитана свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала про те, що у квітні 2018 року близько 01-02 години ночі вона разом з ОСОБА_16 йшла, повертаючись додому з дискотеки, по вулиці Шевченка у місті Семенівка Чернігівької області. На вулиці Шевченка біля колодязя вони чекали ОСОБА_17 . По вулиці йшов Мотора, який був у стані сильного алкогольного сп`яніння, хитався, на ногах тримався невпевнено, нечітко говорив. ОСОБА_18 спитав у нього сигарету. Мотора сказав, що у нього немає сигарети. ОСОБА_18 сказав: «Ладно», після чого ОСОБА_19 почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_18 , взяв його лівою рукою за одяг та завдав останньому кулаком правої руки два удари по голові. ОСОБА_18 нахилився та захищаючись вдарив ОСОБА_19 один раз правою рукою в ліву частину обличчя, від чого останній впав. Потім ОСОБА_18 викликав швидку медичну допомогу. Медики, оглянувши ОСОБА_19 сказали, що йому нічого не загрожує, госпіталізації він не потребує, після чого поїхали. Мотора не міг йти, тому ОСОБА_18 викликав поліцію. Поліцейським, які прибули на виклик ОСОБА_19 сказав, що будь-яких претензій до ОСОБА_18 він не має та що вони ( ОСОБА_18 та ОСОБА_20 ) його у такому стані знайшли. Потім ОСОБА_19 повезли на поліцейському автомобілі, а ОСОБА_20 та ОСОБА_18 пішли кожен до себе додому.
Допитаний свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав про те, що він працює на посаді фельдшера у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 21 квітня 2018 року після опівночі йому зателефонував його коллега ОСОБА_22 , який попросив з`здити до поліції, щоб забрати його брата ОСОБА_6 . На автомобілі ОСОБА_21 вони поїхали до поліції. У відділенні поліції він побачив ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, проте був адекватний. ОСОБА_21 як медик оглянув ОСОБА_6 У ОСОБА_6 були садна, подряпини та забої м`яких тканин обличчя, припухлість губ, зламаний зуб зліва (6-8 нижній боковий), збільшене вухо. ОСОБА_21 порекомендував ОСОБА_6 звернутися до лікаря. ОСОБА_21 чув як поліцейські сказали ОСОБА_22 , щоб він написав письмову заяву про відсутність претензій до поліції. Також свідок чув як ОСОБА_6 пропонували теж щось написати, проте він відмовився.
Допитаний свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показав про те, що він працює на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Весною 2018 року в період часу з 00 до 02 години ночі він виїжджав у складі ГРПП на виклик на вулицю Шевченка у місті Семенівка Чернігівської області. По приїзду він побачив, що потерпілий ОСОБА_19 сидів, а особа, яка викликала поліцію, ОСОБА_18 стояв поруч. На обличчі у потерпілого були садна, кров, яка текла з носа. Він був у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейським повідомили, що потерпілого вже оглядали медики та надавали йому медичну допомогу. Поліцейські надали потерпілому медичну допомогу, полили його водою, вмили. ОСОБА_18 сказав, що ОСОБА_19 чіплявся до нього та його дівчини, на зауваження не реагував. Мотора нічого не казав. Потім вони хотіли доставити потерпілого додому на поліцейському автомобілі, проте ОСОБА_19 сказав, що він хоче написати заяву про відсутність претензій до ОСОБА_18 , тому вони поїхали до відділення поліції. У відділенні поліції заяву про відсутність претензій до ОСОБА_18 писав брат потерпілого, підписував потерпілий.
Допитаний свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав про те, що він був слідчим у провадженні у складі групи слідчих слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження. Він особисто з потерпілим ОСОБА_6 не спілкувався, слідчі дії з ним не проводив. Точної адреси місця вчинення кримінального правопорушення він сказати не може. Приблизна адреса біля будинку № 60 по вулиці Шевченка у місті Семенівка Чернігівської області. Про це йому відомо зі слів інспектора ГРПП ОСОБА_25 .
Допитаний свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав про те, що він працює на посаді інспектора Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Весною 2018 року в нічний час він виїжджав у складі ГРПП на виклик на місце пригоди поряд з будинком № 60 на вулиці Шевченка у місті Семенівка Чернігівської області. По приїзду він побачив, що обвинувачений ОСОБА_18 допомагав потерпілому Моторі змивати кроваві плями з обличчя. Потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, проте вів себе адекватно. Потерпілого повезли на поліцейському автомобілі до відділенні поліції, куди також викликали його брата. Потерпілий претензій до обвинуваченого не мав. Обвинувачений на місці пригоди на побиття його потерпілим не скаржився.
Згідно даних висновку судово - медичної експертизи № 39 від 26 липня 2018 року: 1. (1,2) У гр. ОСОБА_6 , 1986 р. н. мається тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, яка включає струс головного мозку, вегетативний синдром, лікворно гіпертензійний синдром, закритий лівобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута, котра виникла від дії тупого предмету (предметів), індивідуальні ознаки яких не визначились, в тому числі і в результаті нанесення удару (ударів) кулаком руки, ногами, з боку сторонніх осіб, і за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу, відповідно до п. 2.2.1в., 2.2.2, 4.6 «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України» відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. 2. (3) Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менше 1 (однієї) травмуючої дії. 3. (4, 7). Направлення удару, взаємне розташування потерпілого та нападаючого могли бути різноманітними. 4. (5). Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлені у гр. ОСОБА_6 , утворення їх при падінні виключається. 5. (6). Тілесні ушкодження, виявлених у гр. ОСОБА_6 , по давності утворення можуть відповідати даті 21.04.2018 р., як на це вказано в постанові про призначення експертизи (а. с. 41-43).
Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 09 серпня 2018 року з оптичним диском, з записом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_9 повідомив, що в кінці квітня 2018 року, точної дати він не пам`ятає, він проводив свою знайому до дому приблизно о 01 годині 00 хвилин по вул. Шевченка. В цей час йому зателефонував його знайомий ОСОБА_11 , який запитав, чи буде він забирати свій велосипед, на що він ( ОСОБА_18 ) відповів, що так, та почав чекати на нього. Коли вони чекали на нього, то до них підійшов ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння і він ( ОСОБА_18 ) запитав у нього закурити, ОСОБА_6 відповів, що у нього немає. Він ( ОСОБА_18 ) відповів, що «буває», тоді ОСОБА_6 почав висловлюватись на його адресу нецензурними словами, потім схопив лівою рукою його за верхній одяг, та наніс правою рукою два удари в область тім`яної частини голови. Пригнувшись він ( ОСОБА_18 ) завдав одного удару в область лівої щоки. Від удару ОСОБА_6 втратив свідомість та впав на землю. Він ( ОСОБА_18 ) намагався привести ОСОБА_6 у свідомість, але у нього не вийшло. Він викликав швидку допомогу. При прибутті швидкої допомоги працівники надали ОСОБА_6 першу медичну допомогу, та повідомили, що життю ОСОБА_6 нічого не загрожує. По від`їзду швидкої ОСОБА_6 почав кликати його ( ОСОБА_18 ) на розмову, тоді останній викликав працівників поліції. По приїзду працівників поліції він ( ОСОБА_18 ) повідомив про обставини, які склалися, і у присутності працівників поліції ОСОБА_6 будь яких претензій до ОСОБА_9 не висловлювався та із заявою про його побиття звертатися відмовився. В подальшому підозрюваному ОСОБА_9 було запропоновано за допомогою статиста показати на макеті нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ним ОСОБА_6 . На пропозицію слідчого підозрюваний ОСОБА_9 погодився, та стоячи обличчям до обличчя зі статистом на відстані 30 см один до одного, статист лівою рукою взявся за верхній одяг підозрюваного ОСОБА_9 , потягнув лівою рукою на себе, а правою рукою імітуючи удар, наніс з права на ліво два удари в область тім`яної частини голови. Підозрюваний ОСОБА_9 знаходячись у напівзігнутому положенні наніс імітуючи правою рукою удар з права на ліво в область лівої ділянки щелепи. Після цього слідчим надано можливість поставити запитання до підозрюваного ОСОБА_9 . Від захисника підозрюваного ОСОБА_8 надійшло запитання: «Коли ви наносили ОСОБА_6 удар, ви цілеспрямовано наносили удар в щелепу чи завдавали удар наосліп?»
Відповідь підозрюваного ОСОБА_9 : « ОСОБА_26 бив не цілеспрямовано, а бив навмання».
Запитання захисника ОСОБА_8 :«З якою метою ви наносили удар?».
Відповідь підозрюваного ОСОБА_9 : «Удар я наносив з метою захистити себе».
Запитання захисника ОСОБА_8 : «Який був проміжок часу між його ударом та вашим ударом?»
Відповідь підозрюваного ОСОБА_9 «Після отримання мною другого удару від ОСОБА_6 я відразу наніс удар у відповідь. Цей удар я завдав виключно з метою самозахисту».
Запитання слідчого ОСОБА_24 : «Чи могли б ви не наносити удару у відповідь, а звільнитися від захвату останнього та втекти?»
Відповідь підозрюваного ОСОБА_9 : «Міг втекти, але я злякався, тому завдав удар».
Запитання захисника ОСОБА_8 : «Ви впевнені, що могли б звільнитися від захвату ОСОБА_6 , та втекти, адже він вас тримав за одяг?» «Чи можливо він би вас побив, ще більше?»
Відповідь підозрюваного ОСОБА_9 : «Я б його міг відштовхнути від себе, та втекти, не завдаючи удару» (а. с. 69-72).
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.
Ч. 3 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Виходячи з вказаної норми процесуального закону, суд повинен проводити судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення та критично віднестись до показань потерпілого ОСОБА_6 про обставини та механізм заподіяння йому обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які виходять за межі висунутого обвинувачення та погіршують становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Єдиним безпосереднім свідком обставин вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 є ОСОБА_15 , показання якої приймаються судом до уваги у зв`язку з тим, що відсутні будь-які підстави вважати їх неправдивими.
Інші допитані в судовому засіданні свідки не були безпосередніми очевидцями обставин вчинення кримінального правопорушення. Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні дав показання про те, які тілесні ушкодження він при візуальному огляді побачив у потерпілого, проте він не має кваліфікації судово-медичного експерта і дані показання не можна використовувати для визначення наявності, локалізації та можливого механізму заподіяння тілесних ушкоджень. Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , які є працівниками Семенівського відділення Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, у судовому засіданні дали показання про обставини здійснення виїзду за викликом на місце пригоду та проведення перевірки за цим викликом. Свідок ОСОБА_24 , слідчий, який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні відповів у судовому засіданні на запитання учасників судового розгляду про обставини проведення досудового розслідування.
Судом приймаються до уваги відомості висновку судово-медичної експертизи, які збігаються з відомостями обвинувального акту.
Сторона захисту у судовому засіданні стверджувала про те, що ОСОБА_9 при заподіянні удару потерпілому ОСОБА_6 діяв у стані необхідної оборони, що спростовується протоколом слідчого експерименту з доданим до нього відеозаписом, в ході якого підозрюваний ОСОБА_9 добровільно в присутності свого захисника без будь-якого примусу показав, що міг би відштовхнути ОСОБА_6 від себе та втекти, не завдаючи удару. В ході судового розгляду не встановлено, що під час вищевказаних подій існувала будь-яка загроза для свідка ОСОБА_15 , внаслідок чого вона потребувала б захисту з боку обвинуваченого ОСОБА_9 , як стверджував у судовому засіданні останній. Зміну обвинуваченим показань суд вважає його тактикою, спрямованою на уникнення від покарання за вчинене ним діяння.
Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння.
Таким чином, сукупністю наведених доказів повністю доведено вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. Кваліфікація злочину за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України є вірною за кваліфікуючою ознакою як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, те що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, з базовою загальною середньою освітою, навчається у професійно-технічному навчальному закладі, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання позитивно; обставину, яка відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання, - надання медичної та іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину; відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, з застосуванням вимог статей 75 та 76 Кримінального кодексу України.
Майна, на яке накладено арешт, а також документів щодо яких можливо ухвалити процесуальні рішення при постановленні вироку за матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю внаслідок злочину, у якому він просить стягнути з ОСОБА_9 понесені ним збитки, які складаються з витрат на придбання ліків та проїзд до лікувального закладу на загальну суму 6030 гривень; стягнути з ОСОБА_9 на його користь грошову компенсацію завданої йому моральної шкоди на суму 10000 гривень; вирішити питання про стягнення з ОСОБА_9 понесені ним процесуальні витрати.
Суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково з наступних підстав.
Потерпілий просить стягнути на його користь з обвинуваченого у відшкодування завданої майнової шкоди 6030 (шість тисяч тридцять) гривень 00 копійок, надавши на підтвердження копії фіскальних чеків на загальну суму 4030 (чотири тисячі тридцять) гривень 02 копійки (а. с. 54-57) на придбання медикаментів, заправку автомобіля газом та інші витрати.
Суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про стягнення майнової шкоди частково на суму 3005 (три тисячі п`ять) гривень 32 копійки, що становить суму коштів, витрачених на придбання мадикаментів, та підтверджується копіями фіскальних чеків. Суд не бере до уваги фіскальний чек на суму 81 (вісімдесят одна) гривня 18 копійок (а. с. 57), з якого неможливо встановити найменування товару та дату його придбання. Суд вважає, що фіскальні чеки на загальну суму на придбання газу для заправки автомобіля не є в даному випадку підтвердженням майнової шкоди, у зв`язку з відсутністю даних про технічні характеристики автомобіля, який заправлявся газом, в частині розходу пального на певну відстань. Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині розходів на придбання води мінеральної «Боржомі» (24 (двадцять чотири) гривні 50 копійок), приправи універсальної м`ясної «Ролтон» та сигарет (69 (шістдесят дев`ять) гривень 44 копійки), тому що вказані товари не відносяться до медикаментів.
Також суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого коштів у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок в рахунок майбутньої сплати за відновлення потерпілому втраченого зуба.
Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, враховуючи ступінь страждань потерпілого ОСОБА_6 , завданих йому діями обвинуваченого ОСОБА_9 , які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні в межах пред`явленого обвинувачення.
Суд вважає за необхідне повністю стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 понесені ним процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, які підтверджується наданими представником позивача довідкою про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату від 10 грудня 2018 року та квитанцією № 3290472 від 10 грудня 2018 року.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Початок іспитового строку рахувати ОСОБА_9 з дати ухвалення вироку, тобто з 28 лютого 2019 року.
На підставі ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_9 покласти обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю внаслідок злочину, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 3005 (три тисячі п`ять) гривень 32 копійки на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1