печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання директора ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001979,-
В С Т А Н О В И В :
Директор ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року на грошові кошти, що належать ТОВ «Стальстандарт», які знаходяться на банківських рахунках:

№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відкрито у Філії Одеському обласному управлінні АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 328845);

№ НОМЕР_3 відкрито в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123).

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, без належного з`ясування всіх обставин, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001979внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2018, за фактом створення та організації діяльності невстановленими особами на території м. Київ, Київської та інших областей, низки суб`єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на експорт сільськогосподарської продукції до країн нерезидентів за підробленими документами походження товару із подальшим переведенням отриманої валютної виручки на розрахункові рахунки відкриті в іноземних банківських установах підконтрольних підприємств-нерезидентів, розташованих в зонах з особливим пільговим режимом оподаткування. за фактом вчинення невстановленими особами на території Києва, Київської та інших областей в період 2018 року фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, та використання підроблених документів, за фактами підроблення та використання підроблених документів, та за фактом зловживання службовими особами ДФС України службовим становищем в частині сприяння безпідставному завищенню податкового кредиту з ПДВ та валових витрат підприємствами реального сектору економіки по взаємовідносинам з транзитними та фіктивними підприємствами.

Заявник вказує, що ТОВ «Бінборо» взято на облік ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 26.11.2013 року, засновником даного товариства є ОСОБА_4 , місцезнаходження товариства: м. Одеса, вул. Грецька, 51, оф. 17, директор ОСОБА_3 , відтак останнє не є фіктивним.
Також заявник звертає увагу, що накладений арешт зупинив діяльність ТОВ «Бінборо», виплату заробітної плати працівникам та сплату податків та зборів до бюджету.
Директор ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 наголошує, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «Бінборо», відкритих в АТ «Ощадбанк», ПАТ «Банк Восток», отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, з наданих до суду матеріалів провадження не вбачається, тобто слідчим не доведено та жодним чином не зазначено про зв`язок між вчиненим кримінальним правопорушенням та конкретними грошовими коштами, які були арештовані. Більше того, в рамках вищевказаного кримінального провадження жодній службовій особі ТОВ «Бінборо» не повідомлено про підозру.
В судове засідання заявникне з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою вказаною в клопотанні.

Інші особи, які беруть участь у справі не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, завчасно, поважних причин неявки не повідомили.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд клопотання у відсутність вище зазначених осіб.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 170 ч. 3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або у безготівковому вигляді, цінні папери корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 174 ч. 1 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись із клопотанням про скасування арешту накладеного слідчим суддею заявник фактично обмежився посиланням на те, що в порушення ч. 3 та ч. 5 ст.132 КПК України арешт майна проведений без належного обґрунтування, а також без урахування законності набуття останнього.

При цьому слідчий суддя при розгляді клопотання про скасування арешту не вправі давати оцінку ухвалі слідчого судді яка постановлена за наслідками розгляду клопотання слідчого про накладення арешту в рамках кримінального провадження, та доказам, які були досліджені під час його розгляду, а вправі вирішити питання про скасування арешту з огляду на обставини, які не були предметом дослідження, та докази, які не були надані з огляду на відсутність власника арештованого майна в судовому засіданні, що позбавило його можливості подати їх слідчому судді.

Разом з тим, клопотання директора ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 не містить належного обґрунтування та доказів того, що в застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати майна, настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання директора ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання директора ТОВ «Бінборо» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001979, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1