МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1259/18
Провадження № 1-в/480/213/18
07 листопада 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника Державної установи
виправна колонія (№ 53) ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ;
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Державною установою Ольшанська виправна колонія (№ 53) заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Метростроївськ Веневського району Тульської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ОСОБА_6 вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.
Згідно з положеннями ст. 71 КК України, повністю приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07.08.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з іспитовим строком тривалістю два роки, визначене остаточне покарання ОСОБА_6 у виді чотирьох років п`ятнадцяти днів позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 3 роки 5 місяців 8 днів. Невідбутий строк складає 6 місяців 28 днів.
12.07.2018 засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який вважав, що засуджений не довів своє виправлення і заява засудженого не підлягає задоволенню, прокурора, який заперечував проти задоволення заяви засудженого, пояснення засудженого, який просив звільнити його умовно-достроково і пояснив, що не працював за станом здоров`я, та захисника, який підтримав заяву засудженого, дослідивши характеризуючи матеріали та особову справу засудженого, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що з 16.06.2015 засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).
За час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе таким чином: під час утримання в місцях попереднього ув`язнення режиму утримання не порушував та стягнень та не мав.
Засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується таким чином: на виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку з небажанням працювати. Приймав участь в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та прилеглої території, за що за ст. 130 КВК України має одне заохочення. На даний час засуджений не приймає участі в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та ремонтних роботах на відділенні СПС № 1.
Засуджений ОСОБА_6 має професійно-технічну освіту, свій загальноосвітній рівень вважає достатнім, бажання навчатися в Ольшанському навчальному центрі (№ 53) при державній установі Ольшанська виправна колонія (№53) не має.
Загалом за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 стягнень не мав та має одне заохочення правами начальника установи.
Засуджений ОСОБА_6 за характером спокійний, скритний; на зауваження реагує спокійно, не завжди приймає виважені рішення.
У спілкуванні з представниками адміністрації веде себе коректно, виконує всі їх законні вимоги, але під контролем.
Засуджений ОСОБА_6 входить до числа засуджених, які мають посередню спрямованість. Засуджений посередньо ставиться до самодіяльних організацій та не приймає участі у суспільному житті колективу.
У середовищі засуджених ОСОБА_6 не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Повністю визнає себе винним у скоєному злочині, усвідомлює суспільну небезпеку скоєного злочину; вирок суду та призначене покарання вважає справедливим.
Чітких планів на подальше життя не має.
Аналогічні за змістом характеристики на засудженого ОСОБА_6 надані 22.05.2017 та 06.02.2018.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів, а також особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він характеризується вцілому посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку з небажанням працювати, при цьому відповідно до медичних висновків ОСОБА_6 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 3 роки 5 місяців 8 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має всього одне заохочення.
Отже, засуджений ОСОБА_6 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1