Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/46/19
Номер провадження 1-кп/540/55/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000014 від 15.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не депутата, розлученого, не інваліда, військовозобов`язаного, раніше судимого 10.08.2018р. Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. 08.11.2018 р. знятий з обліку по відбуттю громадських робіт,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 21.01.2019 року, 15.01.2019 року близько 13.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, Машівського району Полтавської області поблизу смітника, помітив велосипед «САЛЮТ», що належить ОСОБА_5 та в цей час у ОСОБА_6 , виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме велосипеда «САЛЮТ».

ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до велосипеда, за допомогою рук взяв велосипед «САЛЮТ» розташований на землі поблизу смітника, сів на нього і поїхав в напрямку центру с. Селещина Машівського району, чим здійснив крадіжку велосипеда «САЛЮТ», вартість якого згідно висновку експерта № 11/19 становить 1958 грн. З місця події ОСОБА_6 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 15.01.2019 року близько 14.00 год. перебуваючи в с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, Машівського району Полтавської області поблизу смітника, помітив автомобіль ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 , багажне відділення якого було відчинене в якому знаходилася пластикова каністра об`ємом 20 л з бензином у кількості 20 л марки А-95, що належить ОСОБА_4 та в цей час у нього виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме вказаної каністри з бензином.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, підійшов до багажника автомобіля, який був відчинений та за допомогою рук та власної фізичної сили дістав каністру з бензином, що знаходилися в багажному відділенні, після чого пішов з місця події в напрямку центру с. Селещина Машівського району Полтавської області, чим здійснив крадіжку бензину 20 л марки А-95, вартість якого станом на 15.01.2019 року складала 28 грн. 29 коп. за 1 літр на загальну суму 565 грн. 80 коп., та пластикової каністри об`ємом 20 л., вартість якої згідно висновку експерта №11/19 становить 129 грн., чим заподіяв збитки на суму 694 грн. 80 коп.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

21.01.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , укладена угода про примирення.

Згідно з угодою, в зв`язку з тим, що викрадене майно було повернуто потерпілим, потерпілі не мають жодних претензій (в тому числі матеріального та морального характеру) до ОСОБА_6 , а тому на підозрюваного обов`язок відшкодування матеріальних збитків не покладається.

Відсутність претензій з боку потерпілих обґрунтовується також фактом визнання підозрюваним власної вини у скоєних злочинах та його щирим каяттям.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно обвинувального акту є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

За таких обставин, у відповідності до ст. 65 КК України, сторони узгодили покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений визнав винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду, оскільки претензій до обвинуваченого не мають.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам КПК та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до злочинів середньої тяжкості, їх правова кваліфікація вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даних злочинів, а отже умови угоди не суперечать вимогами КК та КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Потерпілі цілком розуміють наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.2 ст. 473 КПК України, про що вони ствердили в судовому засіданні.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони примирилися, про що ствердили в судовому засіданні.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком.

Водночас, питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчинених злочинів та їх суспільну небезпеку, те, що обвинувачений нещодавно, а саме в серпні 2018 року був засуджений за крадіжку і, відбувши в листопаді 2018 року покарання, невдовзі знову вчинив повторні корисливі злочини, а тому суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_6 тривалість іспитового строку терміном на 1 рік, але з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

У відповідності з вимогами ст.100 КПК України речові докази: велосипед «САЛЮТ», який зберігається потерпілим ОСОБА_5 та пластикову каністру об`ємом 20 л з бензином А-95 об`ємом 20 л, що зберігаються потерпілим ОСОБА_4 , слід залишити, як власникам (а.с. 29-31).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:

угоду про примирення від 21.01.2019 року по кримінальному провадженню № 0000014 від 15.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: велосипед «САЛЮТ» - залишити потерпілому ОСОБА_5 , пластикову каністру об`ємом 20 л., бензин А-95 об`ємом 20 л залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1