Номер провадження: 11-кп/813/740/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002483 від 04.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296,ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:

оскаржуваними ухвалами районного суду від 18.01.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК України повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повернутий до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.
Обґрунтовуючи прийняте рішення від 18.01.2019 року про повернення прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК України, суд першої інстанції послався на те, що в даному обвинувальному акті фактично викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_9 та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, в яких підозрюється останній. Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_9 за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного. З урахуванням того, що в обвинувальному акті фактично відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, районний суд прийшов до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті, районний суд зазначив, що підставами для повернення обвинувального акту до іншого районного суду є те, що прокурором під час досудового розслідування рішення про об`єднання зазначених кримінальних проваджень не приймалось, а кримінальні правопорушення інкриміновані ОСОБА_9 жодним чином не пов`язані між собою, а їх об`єднання зашкодить дотриманню розумних строків розгляду, і з урахуванням того, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002483 повернуто прокурору для усунення недоліків. При цьому, районний суд також послався на те, що кримінальне правопорушення за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №001950 вчинене на території Малиновського району м. Одеси, а відтак не підсудне Приморському районному суду м. Одеси, що в подальшому може призвести до порушення правил підсудності.
Не погодившись з ухвалою районного суду потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвал районного суду, просить їх скасувати, а обвинувальні акти направити на новий розгляд до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті. Потерпілий посилається на те, що обвинувальні акти відповідають вимогам ст.291 КПК України, а рішення суду щодо повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України є незаконним в тому числі і з огляду на те, що підсудність вказаного кримінального провадження була вирішена апеляційними судом Одеської області у 2016 році.
Заслухавши суддю-доповідача; потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу потерпілого в частині скасування ухвали районного суду про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України, але заперечували проти задоволення апеляційної скарги в частині скасування ухвали щодо повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК України, пояснивши при цьому, що рішення суду в цій частині прокурором не оскаржувалося та після усунення недоліки обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 року обвинувальний акт 28.02.2019 року передано до суду першої інстанції; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню, між іншим, підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 рокуза обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК України, не відповідає вимогам закону. Більш того, зазначений факт фактично визнаний прокурором, оскільки останній пояснив, на виконання оскаржуваної ухвали районного суду прокурором недоліки вказаного обвинувального акта усунуті та обвинувальний акт 28.02.2019 року направлений для розгляду до районого суду.

За таких умов, посилання районного суду на невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002483 від 04.04.2015 рокуза обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.147, ч.4 ст.187, п.п.3,6 ч.2 ст.115 КК Українивимогам ч.2 ст.291 КПК України, є слушними, а тому апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги потерпілого в цій частині та скасування ухвали районного суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого в частині повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні №001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України, то вони є слушними, з огляду на таке.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали районного суду, постановленої у кримінальному провадженні №001950, обвинувальний акт повернутий до Малиновського районного суду м. Одеси з тих підстав, що кримінальні правопорушення інкриміновані ОСОБА_9 жодним чином не пов`язані між собою, а їх об`єднання зашкодить дотриманню розумних строків розгляду справи, а також те, що кримінальне правопорушення за обвинувальним актом у кримінальному проваджені №001950 вчинене на території Малиновського району м. Одеси, а відтак не підсудне Приморському районному суду м. Одеси та слухання справи в Приморському районному суді м. Одеси в подальшому призведе до порушення правил підсудності.
Такий висновок районного суду є безпідставним та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти вичерпний перелік рішень, до яких безпосередня, тобто з недотриманням вимог ст.34 КПК України, передача районним судом обвинувального акта на розгляд іншого районного суду, не відноситься.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що доводи наведені районним судом в обґрунтування існування підстав для повернення обвинувального акта у кримінальному проваджені №001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України до Малиновського районного суду м. Одеси - є безпідставними, оскільки районний суд, з урахуванням положень ст. 34 КПК України, не мав на це повноважень, та не врахував ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року, якою в порядку ст.34 КПК України, вказане кримінальне провадження було направлено для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України, підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Що стосується вимог апеляційної скарги потерпілого про направлення інформаційного листа до Вищої ради правосуддя відносно незаконних дії судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то вони не підлягають задоволенню, оскільки потерпілий, у разі існування підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідності, вправі самостійно звернутися до Вищої ради правосуддя з відповідною скаргою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу в частині скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0002483 від 04.04.2015 року у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених, ст. 296 ч.4, ст. 147 ч.2, ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 п. 3,6 КК України, повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001950 від 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України направлений до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті скасувати, та повернути обвинувальний акт №0001950 від 02.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК Українидо Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розгляду зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4