Справа № 202/1687/19
Провадження № 1-кс/202/2766/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

15 березня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000988 від 12 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути даний автомобіль ОСОБА_4 , посилаючись на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000988 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2018 року був накладений арештна автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Вказує, що наразі потреба у подальшому арешті автомобіля відпала, оскільки всі необхідні слідчі дії, пов`язані з транспортним засобом, в рамках кримінального провадження проведені. Отже, подальший арешт автомобіля є недоцільним, порушує права власника та володільця цього майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені.

Вивчивши клопотання, заслухавши особу, яка звернулася з даним клопотанням, а також безпосередньо дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000988 від 12.11.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000988 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2018 року був накладений арештна автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та заборонено відчуження, розпорядження та використання вказаного автомобіля.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За положеннями частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, частиною другою статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 14.11.2018 року, арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений з метою збереження його як речового доказу.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що 7 березня 2019 року слідчим суддею за клопотанням слідчого призначено судову автотехнічну експертизу, яка на сьогодні не проведена.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що на даний час потреба в арешті автомобіля не відпала та є істотна причина для утримання автомобіля, належного ОСОБА_4 .
Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що під час проведення автотехнічної експертизи немає необхідності в безпосередньому дослідженні автомобіля, не можуть бути взяті слідчим суддею до уваги, оскільки не виключається подальше дослідження автомобіля та проведення слідчих дій в залежності від результатів автотехнічної експертизи.
Отже, слідчий суддя вважає, що з огляду на нетривалий час досудового розслідування та проведення в кримінальному провадженні автотехнічної експертизи, потреби досудового розслідування виправдовують утримання автомобіля, належного ОСОБА_4 , оскільки такий автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.
При цьому власник автомобіля не позбавлений можливості в подальшому ставити питання про скасування арешту майна у разі, якщо в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000988 від 12 листопада 2018 року відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 17-00 годині 19 березня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1