Справа № 333/6200/18
В И Р О К

Іменем України

06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003450 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Балабине, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, студента 2-го курсу Запорізького професійного ліцею автотранспорту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 , 16.10.2018 року о 20-20 год. маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_10 , який в той час повертався додому, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля третього під`їзду будинку №95 по вулиці Космічна в м. Запоріжжя, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до ОСОБА_10 та зав`язали з ним розмови, в ході якої особа, у відношенні якого матеріали виділені в окреме провадження, схопив малолітнього ОСОБА_10 за верхній одяг в області грудної клітини, а ОСОБА_5 схопив за ліву руку та погрожуючи застосуванням насильства, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, схожий на ніж, примусили віддати мобільний телефон «Meizu M710», вартістю 3500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , таким чином, відкрито заволодів мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_9 та знаходився в користуванні малолітнього ОСОБА_10 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 та особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме провадження, зникли з місця скоєння злочину та розпорядились мобільним телефоном на власний розсуд. В результаті злочинних дій неповнолітнього ОСОБА_5 та особи, у відношенні якої матеріали виділені в окреме провадження, потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 3500 грн.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Показав, що дійсно він разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 зустрілись 16.10.2018 року о 17-00 годині. ОСОБА_13 розповів йому, що влітку в Кирилівці він забирав мобільні телефони та запропонував йому заробити гроші. Сказав, що страшного нічого нема і йому треба лише налякати потерпілого за допомогою якогось предмету. Вони приїхали в м. Запоріжжя, близько 20 години, рухаючись у дворі багатоквартирного будинку побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_10 , який, знаходячись біля під`їзду достав мобільний телефон. Вони підійшли до потерпілого, він дістав запальничку та підніс її до низу живота ОСОБА_14 , сподіваючись, що він сприйме її як ніж і сказав потерпілому нецензурною лайкою, щоб той віддав свій телефон, а інакше йому будуть спричинені тілесні ушкодження. ОСОБА_14 телефон віддав, і вони поїхали на ринок ОСОБА_15 де продали цей телефон за 500 грн. ОСОБА_13 300 грн. забрав собі, а 200 грн. віддав йому. Після чого до них під`їхав патрульний автомобіль, поліцейські повідомили, що вони підходять під опис та відвезли в Комунарський РВ. У вчиненому розкаюється.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 повідомив суду, що він після 20 години підійшов до свого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , коли до нього підійшли двоє раніше незнайомих хлопців, один схопив його за передню частину куртки, а другий погрожуючи яким-то предметом, який він сприйняв як ніж, тому що бачив металевий блиск від цього предмету, вимагав віддати йому мобільний телефон, а інакше «приріжуть». Він телефон віддав, хлопці пішли, а він зайшов додому та розповів все матері ОСОБА_9 , яка викликала поліцію. Він описав поліцейським, як були одягнені хлопці та вони разом з матір`ю їздили по району, шукали схожих хлопців. Через деякий час вони прибули в Комунарський РВ де він впізнав цих хлопців.

Потерпіла ОСОБА_9 суду повідомила, що 16.10.2018 року після 20 години її син ОСОБА_16 прийшов додому дуже схвильований та повідомив, що в нього невідомі хлопці забрали мобільний телефон, вони погрожували йому ножем. Цей телефон «Meizu M710», вартістю 3500 грн. вона купувала та надала в користування своєму синові. Вона вибігла у двір, але хлопців вже не було, тоді вона викликала поліцію та передала прикмети цих хлопців, які їй повідомив син, а саме як вони були одягнені. Разом з поліцейськими вони на автомобілі їздили по району, намагаючись зустріти цих хлопців. Через деякий час повідомили, що схожих хлопців затримали і вони поїхали в Комунарський РВ де син впізнав хлопців, які забрали в нього телефон. Після виходу з відділення поліції хлопці вибачались. Телефон їм повернули. Вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою провину в повному обсязі та не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого Сектор ювенальної пробації м. Запоріжжя Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше несудимий, є неповнолітньою особою, навчається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем навчання позитивно, шкоду потерпілому відшкодував, скоєне кримінальне правопорушення є тяжким злочином. Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає. До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Також суд враховує думку потерпілих, які просять не позбавляти ОСОБА_5 волі, висновки Сектору ювенальної пробації м. Запоріжжя Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України щодо можливості виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Сукупність цих обставин надає суду підстави для призначення ОСОБА_5 основного покарання у відповідності зі статтею 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 187 ч.2 КК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_17 , для попередження вчинення ним нових злочинів необхідно обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком. При цьому, враховуючи характеризуючи відомості неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає необхідним покласти на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Під час вирішення питання про призначення обов`язкового додаткового покарання за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді конфіскації суд вважає за неможливе призначити цей вид додаткового покарання, оскільки конфіскація майна не може призначатися під час звільнення від відбування покарання та відповідно до положень ст. 98 ч.2 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів і документів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обрати.
Речові докази:

-мобільний телефон «Meizu M710», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 повернути останній;

-грошові кошти в розмірі 200 грн. купюрами номіналом по 100 грн.: ЗД 5162812 та ЕЦ 6692800, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1