Справа № 587/2272/16-к
УХВАЛА
25 січня 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сумського районного суду Сумської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку під вартою відносно ОСОБА_7 . Обґрунтовував його тим, що ризики, які були враховані перед цим судом під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились. Необхідно допитати свідка ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні, при цьому звертає увагу на особу обвинуваченого, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, не працює, постійного місця проживання немає. А тому, просив продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 60 діб.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.
Представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 також підтримала дане клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти даного клопотання, зазначив, що йому ніде проживати.
Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого та представника потерпілої, пояснення обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, відповідно ч.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого заарештовано згідно із положеннями п.п. «с» п.1 цієї статті має право на забезпечення розгляду справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`являтися на судове засідання.
При цьому Європейський суд, у своїх рішеннях ( «Боротюк проти України», Єлоєв протии України» та ін.) зазначає, що обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципу захисту від свавілля. У разі, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з під варти.
Суд враховує, що на даний час в даному кримінальному провадженні допитані потерпілі, майже всі свідки при цьому прокурором не обґрунтовано які саме залишаються ризики, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України. Вказівка про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, немає постійного місця проживання, не зв`язаний міцними соціальними зв`язками, не може бути визнано безумовною підставою щодо наявності вищевказаних ризиків.
При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_7 був затриманий 26 вересня 2016 року з подальшим продовженням строку тримання під вартою, отже загальний строк тримання під вартою обвинуваченого становить понад 2 роки.
Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти в залі суду.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1