Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6426/18
Провадження № 1-кп/644/735/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001470 у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 19.00 години 22 грудня 2018 року.

Прокурором в судове засідання подано клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 22.12.2018 року, наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інший злочин.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком до восьми років, маючи можливість вільно пересуватись, він може впливати на потерпілу та свідків, може вчиняти інші дії, спрямовані на протидію розгляду справи.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, вважав, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений в судовому засіданні просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу та на даний час не перестали існувати.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, постійного доходу не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про те, що він перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вчинити інший злочин, впливати на потерпілу та свідків.

Під час розгляду питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інший злочин, також враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми.

Керуючись ст. ст. 176, 314-317, главою 18 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжити до 19.00 години 08 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1