ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/202/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/36/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника-адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Надєждине Красноперекопського району АР Крим, громадянки України, працює на посаді директора Підстепненського будинку культури, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин. Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання про судові витрати.
ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за те, що вона 11.05.2017 року близько 16.25 години, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована по вул. Центральній в м. Олешки Херсонської області, поблизу магазину «Любава», в ході раптово виниклої сварки з неповнолітньою ОСОБА_9 , схопила правою рукою за волосся потиличної частини голови потерпілої ОСОБА_9 та утримуючи її таким чином потягла голову останньої вниз, після чого продовжуючи тримати потерпілу за волосся здійснила декілька ривків її голови в різні сторони, внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді ділянки травматичного облисіння волосся голови, яка згідно висновку експерта, виданого Херсонським обласним бюро судово-медичних експертиз №486 від 12.06.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції не були досліджені, належним чином перевірені та враховані обставини конфлікту між нею та потерпілою ОСОБА_9 .

Так, 11.05.2017 року, коли вона підійшла до потерпілої і взяла за плече, то остання з розвороту вдарила її в обличчя мобільним телефоном. З цього приводу вона зверталась до поліції Цюрупинського району, де було відкрито кримінальне провадження та проведено судово-медичну експертизу, де були зафіксовані тілесні ушкодження, отже судом не були враховані неправомірні дії потерпілої.

Зазначає, що обставини щодо спричинення їй тілесних ушкоджень 11.05.2017 року були предметом розгляду у цивільній справі № 664/1289/17 за її позовом про визнання незаконним та скасування рішення та розпорядження про звільнення, поновлення на посаді. У зазначеному рішенні від 03.11.2017 року, яке набрало законної сили, судом зроблено висновок про те, що вона була відсутня на роботі з поважних причин, оскільки лікувалась через нанесення легких тілесних ушкоджень 11.05.2017 року, що підтверджується показаннями свідків, висновком СМЕ, довідкою СВ Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області від 18.05.2018 року.

Вказані обставини не були дослідженні та враховані судом першої інстанції.

Звертає увагу на свідчення потерпілої, які відрізняються від наданих на досудовому слідстві, при проведенні слідчого експерименту та в суді, в яких остання зазначила, що вирвалась від неї коли вона тримала її за волосся.

Зазначене свідчить, що навіть якщо прийняти до уваги версію обвинувачення, очевидно, що тілесні ушкодження теоретично могли бути спричинені при взаємодії як її, так і потерпілої, що виключає наявність прямого умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Отже, з урахуванням показань потерпілої, неправомірних дій останньої, наявність яких обвинуваченням не спростована, свідчать про відсутність в її діях прямого умислу, а відтак і складу злочину, тому при наявності твердження потерпілої про їх умисний характер, з урахуванням наявності протиріч у показаннях, перевага у оцінці доказів повинна трактуватись на користь підсудної у відповідності до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тим більше, що згідно чинного законодавства заподіяння легкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, у разі перевищення меж необхідної оборони не тягне за собою кримінальної відповідальності.

Окрім цього зазначає, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження виражається у тому, що за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд, взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що вплинуло на вирішення питання про винуватість та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність і перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги обвинуваченої, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченої, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що у неї відсутній прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , а тому відсутній і склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вина ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125ч.1 КК України в суді першої інстанції була доказана дослідженими в судовому засіданні доказами, яким була дана належна правова оцінка.

Так потерпіла ОСОБА_9 в суду першої інстанції підтвердила, що дійсно, 11.05.2018 року на автобусній зупинці в м.Олешки Херсонської області обвинувачена ОСОБА_7 підійшовши до неї ззаду, схватила за волосся та навмисно стала тягнути до низу, плюнула їй в обличчя та намагалася вдарити її по голові. Вона злякавшись, вирвала волосся з рук обвинуваченої та втекла з цього місця. Тобто потерпіла підтвердила факт того, що ОСОБА_7 навмисно схопила її за волосся та потягнувши до низу спричинила тілесні ушкодження.

Допитана в суді першої інстанції як свідок ОСОБА_10 , пояснила, що 11.05.2018 року її дочка ОСОБА_9 повідомила її по телефону, що на автобусній зупинці в м.Олешки ОСОБА_7 схвативши її за волосся стала її тягати та намагалася і побити і вона втекла з зупинки. Коли вони з чоловіком приїхали до дочки то побачили, що у доньки на голові вирвано волосся, від чого утворилася велика червона пляма.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №258/486 від 09.09.2017 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: ділянка травматичного облисіння волос голови утворилася від не менше однієї травматичної дії тупого предмета, не виключається, 11.05.2017 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень. З урахуванням характеру та розташування тілесного ушкодження ОСОБА_11 його утворення при обставинах і способом зазначеними в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 від 03.07.2017 року, а саме

Згідно висновку експерта №30/486 від 25.01.2018 року, враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_11 , їх утворення при обставинах і способі, вказаних в протоколах допитів потерпілої та в протоколах слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_11 від 15.12.2017 року, свідка ОСОБА_12 від 20.01.2018 року не виключаються (т.1 а.с.56-59).

Протоколом слідчого експерименту від 15.12.2017 року та відеозаписом до нього, переглянутого в судовому засіданні в суді першої інстанції за участю всіх учасників процесу, згідно якого, потерпіла розповіла та наглядно показала як ОСОБА_7 схопила її за волосся та потягнула, а також намагалася вдарити її 11.05.2017 року в м.Олешки. Відтворення події та обставин під час слідчого експерименту повністю узгоджуються з показами потерпілої і відповідають фактичним обставинам справи (т.1 а.с.38-42).

Таким чином колегія суддів вважає, що вищевказані докази по справі, які були покладені в основу вироку суду першої інстанції, повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що тілесні ушкодження нею потерпілій були нанесені не з прямим умислом.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не надано ніяких обґрунтувань того, які саме докази в суді першої інстанції були досліджені не повністю або з порушеннями, або які не досліджувалися в суді першої інстанції за його клопотанням, що привело до невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст.22 КПК України з дотриманням змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, про що свідчать враховані докази по справі.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.370, 374 КПК України і є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що судом не надано належної оцінки всім доказам по справі, а також що судом не здійснено повного та всебічного з`ясування обставин кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що в вироку суду дана належна правова оцінка всім доказам по справі, проведено повне та всебічне з`ясування обставин справи та винесено законний та обґрунтований вирок. Покарання призначено в межах санкції ст.125 ч.1 КК України.

З таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої не підлягає задоволенню, а вирок необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2