Справа № 182/683/18
Провадження № 1-кп/0182/89/2019
У Х В А Л А
15.03.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2017 за № 0005024, 07.11.2017 за № 0004661, 01.08.2018 за № 0002427 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Марганець, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2017 за № 0005024, 07.11.2017 за № 0004661, 01.08.2018 за № 0002427 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 17.03.2019.
Обвинувачений в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, продовження злочинної діяльності, оскільки він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів; впливу на потерпілу, а також репутація обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий тяжкий корисливий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по його обвинуваченню, по яким йому судом було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть запобігти наявним ризикам.
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а прокурором не забезпечується явка свідків у судове засідання.
Потерпілий покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що по кримінальним провадженням, які знаходяться у провадженні суду, обвинуваченому ОСОБА_3 змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, але він знову вчинив новий злочин; існує й ризик впливу на потерпілу. Також суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється обвинувачений, його репутацію, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи. Тому суд вважає, що наявні ризики, з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 17.03.2019, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 21 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 40341 грн.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 14 травня 2019 р.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 21 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 40341 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1