Єдиний унікальний номер 205/315/19
Провадження №1-кс/205/75/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000099 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000099 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, посилаючись на викладені обставини, просить накласти арешт на речі які були виявлені та вилучені в ході проведення огляду від 09.01.2019 року а саме: електроні ваги марки «ОЛИМП» (максимальна вага 300 кг, с=d=100 г.); металобрухт приблизною вагою 500 кг., який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що була складена зберігальна розписка від 09.01.2019 року.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000099 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.01.2019 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від ДОП Новокодацького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що під час відпрацювання Новокодацького району 09.01.2019 року о 11:30 годин, за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, буд. № 10, було виявлено незаконно діючий пункт прийому металобрухту. Вказану незаконну діяльність здійснював ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 10.01.2019 року о 08.00 год. лейтенант поліції ОСОБА_7 заступив у добовий наряд. Близько 11 годин 30 хвилин 10.01.2019 року черговою частиною Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було отримано повідомлення від ДОП Новокодацького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, буд. №10, знаходиться незаконний пункт прийому металобрухту, лейтенантом поліції слідчим СВ Новокодацького ВП ОСОБА_7 згідно зі своїми функціональними обов`язками, з метою виявлення та фіксації відомостей обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, було проведено огляд місця події, за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, буд. №10. В ході огляду було виявлено та вилучено наступне:

електроні ваги марки «ОЛИМП» (максимальна вага 300 кг, с=d=100 г.);

металобрухт приблизною вагою 500 кг., який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що була складена зберігальна розписка від 09.01.2019 року.

В ході допиту свідка ОСОБА_8 було встановлено, що 09.01.2019 року, ОСОБА_8 здійснив здачу металобрухту до незаконного пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_2 , вході чого отримав грошові кошти у розмірі 45 гривень, які останній добровільно видав співробітникам поліції про що, 09.01.2019 року було складено відповідний протокол огляду та отримано відповідну заяву.

Відповідно до договору оренди №06/03-18 від 06 березня 2018 року, територія розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Камя`нська, буд. №10, передана в оренду від ТОВ «МАГАЗИН «СЬОМИЙ» (49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Камянська, 10, ) до ТОВ «НОРД ВТОРМЕТ» (93400, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Новікова, буд. №4Т, ), про що складено акт прийому-передачі від 06.03.2018 року.

Відповідно до трудової угоди від 06.02.2018 року між ТОВ «НОРД ВТОРМЕТ» в особі директора ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 , ПГУ НОМЕР_2 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 09.03.2007 року), останній зобов`язується виконувати роботу щодо збору та прийому побутового металобрухту та передачі його ТОВ «НОРД ВТОРМЕТ», за що ОСОБА_5 буде виплачуватись грошова винагорода.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Про причини неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд клопотання без своєї участі не надавали.

Згідно із ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя виходить із наступного.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчий суддя зауважує, що до матеріалів клопотання не долучено будь-якого процесуального документу уповноваженої особи про визнання вилученого майна щодо арешту яких клопоче слідчий, речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів у підтвердження законних підстав накладення арешту на вказане у клопотанні майно, не зазначено власника вилученого та не надано документів чи то доказів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, у зв`язку із чим, клопотання не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000099 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1