УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17086/18

Провадження №: 1-кс/755/5/19

"08" січня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про продовження строку виконання покладених обов`зків на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010263 від 06.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, встановив :

прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням стосовно підозрюваного в рамках зазначеного кримінального провадження враховуючи наявність передумов регеламентвоаних ст.ст. 117-178, 182, 194, 199 КПК України.

Так, звернення умотиване тим, що органом досудового розсліудвання, на цей час, установлено, що

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) визначивши вчинення злочину, як джерело для здобуття коштів, та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, вступила в злочинну змову із ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_6 ), з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, під приводом працівників соціальних служб України. Так, 06.11.2018 близько 13 год. 25 хв. шляхом здійснення дзвінків на стаціонарні телефони, обрали об`єктом свого злочинного посягання мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_14 , з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_6 ) на орендованому автомобілі приїхали до будинку АДРЕСА_2 , з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб. Перебуваючи за вказаною адресою, згідно заздалегідь розподілених ролей вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) разом із ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) направилась до квартири АДРЕСА_1 з метою проникнення до приміщення вказаної квартири під приводом соціальних працівників з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна. В цей час, ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_16 ( ОСОБА_6 ) в свою чергу залишились в автомобілі та спостерігали за навколишньою обстановкою, з метою повідомлення ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) про небезпеку у разі викриття їх злочинних дій. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) разом із ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) проникли до приміщення квартири АДРЕСА_1 , після чого повідомивши потерпілому ОСОБА_14 , що вони являються працівниками Пенсійного фонду України, що не відповідає дійсності, чим ввели в оману потерпілого з метою проникнення до його житла (відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів). Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , в той час, коли потерпілий ОСОБА_14 дістав грошові кошти в сумі 24000 гривень ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись похилим віком потерпілого та неможливістю чинити фізичний опір, шляхом ривка відкрито викрала у потерпілого ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 24000 гривень. Після чого, ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) разом із ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з місця вчинення злочину зникли на автомобілі, в якому їх чекали ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_16 ( ОСОБА_6 ), однак невдовзі були затримані працівниками поліції.

07.11.2018 ОСОБА_17 ( ОСОБА_6 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

08.11.2018 року ОСОБА_18 ( ОСОБА_6 ) слідчим суддею цього місцевого суду ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави.

В подальшому ОСОБА_16 ( ОСОБА_6 ) був звільнений з-під варти в зв`язку з внесенням застави, визначеної в ухвалі суду.

За клопотанням слідчого, строк досудового слідства у кримінальному провадженні керівником київської місцевої прокуратури № 4 продовжено до 3 місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність продовження виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

На цей час, у вказаному кримінальному провадженні слід виконати наступні дії: отримати висновок експерта про проведення експертизи документів, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України; отримати інформацію від операторів мобільного зв`язку на підставі ухвали слідчого судді; отримати в повному обсязі розсекречені протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання та ухвали Київського апеляційного суду; відкрити матеріали кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів провадження; при необхідності виконати інші слідчі дії.

Відомості, що містяться у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, підтверджують реальність настання ризиків, у разі не продовження строку виконання покладених на підозрюваного обов`язків, пов`язаних із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, неможливо досягти належного дотримання підозрюваним виконання обов`язків та процесуальної поведінки. У зв`язку із цим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в продовженні строку виконання обов`язків, покладених на підозрюваного пов`язаних із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Підстави для припинення дії покладених на підозрюваного обов`язків, пов`язаних із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, на цей час відсутні. Ризики з метою запобігання яким вони застосовувалися не зменшилися.

Метою продовження застосованих до підозрюваної обов`язків є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом.

Ураховуючи, що строк дії ухвали слідчого судді про виконання покладених на підозрювану обов`язків, пов`язаних із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави закінчується, заявник просить це звернення задовольнити та продовжити обв`язки прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_14 , свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що клопотання заявника не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не містить достатніх доказів для застосування, на цьому етапі, даного типу заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають, як пряме, так і опосередковане значення при вирішення порушеного за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

З положень ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України слідує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Так, органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за вищевказаних в цьому судовому рішенні обставин.

07.11.2018 підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені указанного злочину.

08.11.2018 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою та визначено заставу. У разі внесення застави покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій. Визначено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення протягом 2 місяців.

Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_21 від 02.01.2019 продовжено строк досудового розслідування до 07.02.2019 та подано до слідчого судді це клопотання при розгляді якого слідчий суддя враховує таке.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Але, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, яка передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також, відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Тож, слідує суддя аналізуючи питання наявності у провадженні обставин регламентованих ст.ст. 177, 178, 199, ч. 1 та ч. 6 ст. 194 КПК України вважає їх наявними та реальними на час розгляду даного клопотання.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Що прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що строк дії покладених на підозрюваного обов`язків закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновок експерта про проведення експертизи документів, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України; отримати інформацію від операторів мобільного зв`язку на підставі ухвали слідчого судді; отримати в повному обсязі розсекречені протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання та ухвали Київського апеляційного суду; відкрити матеріали кримінального провадження відповідно до ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів провадження; при необхідності виконати інші слідчі дії та інші.

Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

Разом з тим, слідчий суддя уважає, що у світлі даних про особу підозрюваного та його роль відображену у підозрі продовження дії запропонованих обов`язків не є пропорційним, помірним, а тому сприймається судом, як захід, що становить надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя

у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про продовження строку виконання покладених обов`зків на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Роз"яснити підозрюваному ОСОБА_18 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08:30 год. 11.01.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1