Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1752/18
Провадження № 1-кс/376/459/2018
УХВАЛА

"01" серпня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 20.01.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, згідно ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2018 року звільнений на підставі ст.81 КК України з невідбутим строком покарання 8 місяців 5 днів

підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області з клопотанням, що погоджено з процесуальним керівником про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 29 липня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що є злочином середньої тяжкості, який виражається у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за який передбачено покарання строком до чотирьох років позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_5 , раніше судимий, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, на території Сквирського району не зареєстрований, не має міцних соціальних зв`язків, зловживає спиртними напоями, характеризується негативно, наявні неодноразові звернення односельчан зі скаргами на ОСОБА_5 , що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечили проти даного клопотання, та просили суд обрати підозрюваному більш мякийзапобіжний захід у виглядіцілодобового домашнього арешту, посилаючись на незадовільний стан здоров`я підозрюваного, а також на те, що він перебуваючи на волі, не має наміру ухилятись від слідства і суду та продовжувати займатися злочинною діяльністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а підозрюваний і його захисник спростовують такі доводи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 і подане слідчим СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

29 липня 2018 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затриманий працівниками Сквирського ВП ГУНП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України.

30 липня 2018 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Із повідомлення про підозру вбачається, що 29 липня 2018 року близько 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , біля хвіртки вищевказаного домоволодіння побачив велосипед «Ардіс», яким вирішив незаконно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими власником майна, ОСОБА_5 підбіг до велосипеду, який належить потерпілому ОСОБА_6 , сів на нього та попрямував у напрямку вулиці Миру. Надалі, коли ОСОБА_5 від`їхав від домоволодіння, потерпілий ОСОБА_6 вийшов з двору та побачив ОСОБА_5 , який їхав по вулиці на його велосипеді. ОСОБА_6 почав просити ОСОБА_5 , щоб той повернув велосипед, на дане прохання ОСОБА_5 не відреагував та в подальшому зник з місця злочину на велосипеді, яким розпорядився на власний розсуд.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Суд вважає, що стороною захисту не надано переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймаються до уваги при обранні запобіжного заходу. Зокрема не надано доказів, щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, та мереріали справи не містять будь-яких відомостей на спростування доводів клопотання слідчого,що на думку суду не дає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у злочині, враховуючи його вік, стан здоров`я та те, що він раніше судимий та підозрюється у вчиненні злочину під час умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, може впливати на учасників кримінального провадження свідків та потерпілих з метою зміни показів останніх, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає визначити розмір застави для звільнення з-під варти у розмірі двадцять мінімальних заробітних плат. Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів.

Таким чином. виходячи з вищевказаного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, раніше судимому, - обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити 26 вересня 2018 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Встановити розмір застави для звільнення ОСОБА_5 з-під варти двадцять мінімальних заробітних плат.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1