Справа № 480/725/18
Провадження № 1-кп-480/88/19
Вирок
Іменем України

12 березня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Встановив:

ОСОБА_4 15 лютого 2018 року, близько 23год 00хв, перебуваючи на території бару Сонячний за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с.Михайлівка вул.Шептицького 2 вживав алкогольні напої. Під час перебування за вищевказаною адресою, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт з одним з відвідувачів закладу, а саме з ОСОБА_5 , в ході конфлікту виник намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістав наявний у нього ніж та підбігши до потерпілого, завдав останньому 2 удари ножем в область лівої частини живота, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ран передньої черевної стінки з пошкодженням шлунково-поперечної-ободової зв`язки, рани поперекової ділянки з пошкодженням паранефральної клітковини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.
Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працюює, за місцем проживання характеризуються задовільно, щире каяття, вибачення перед потерпілим та добровільне відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, та на підставі висновку органу пробації, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_4 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням обмежень, передбачених ст.76 КК України.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 8175грн.79коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - два роки, не вчинить нового кримінального правопорушення.
У відповідності до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора в інтересах Держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про стягнення 7145 грн. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави в особі Військової частини НОМЕР_1 (р/р НОМЕР_2 , МФО НОМЕР_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 7145 (сім тисяч сто сорок п`ять) грн. 00 коп..
Цивільний позов прокурора в інтересах Держави в особі Миколаївської Центральної районної лікарні до ОСОБА_4 про стягнення 1030 грн. 79 коп., - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави в особі Миколаївської Центральної районної лікарні (р/р 4106, МФО 826013, ) кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 1030 (одну тисячу тридцять) грн. 79 коп..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

12.03.2019