УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18817/17

Провадження №: 1-кп/755/430/19

"24" квітня 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 про передачу на поруки військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України обвинуваченого у рамках кримінального провадженняунесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2015 № 0002740 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

Начальник Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 звернувся із даним клопотанням про передачу на поруки військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України обвинуваченого ОСОБА_4 у рамках кримінального провадженняунесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2015 за № 0002740.

Заявник указує у клопотанні та доданих до нього документах, що саме військовий колектив Київського факультету Національної академії Національної гвардії України, де ОСОБА_4 перебуває на посаді курсанта 3 відділення 638 навчальної групи курсу № 1 першого року навчання, має великі можливості для спостереження та проведення відповідної виховної роботи з ним.

Зазначається також і те, що питання про передачу на поруки вищезазначеної особи обговорювалось на загальних зборах курсу № 1 Київського факультету Національної гвардії України та було прийнято одноголосне рішення щодо клопотання про передачу на поруки ОСОБА_4 , у порядку ст. 47 КПК України.

Поряд з цим у клопотанні указується, що клопотання є волевиявленням всього колективу.

Колектив обговорював поведінку обвинуваченого, який вчинив злочин, передбачений ст. 122 КК на зборах, піддав це питання громадському обговоренню та за наслідками такого обговорення цей колектив зобов`язався здійснювати низку заходів, у тому числі,та не тільки, виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів, його перевиховання й виправлення.

Пояснення сторін

У судовому засіданні представник Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_5 клопотання начальника Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 про передачу на поруки обвинуваченого підтримав, з огляду на рішення військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України з цього питання відображене у протоколі за загальних зборів № 6 від 11.03.2019, та просив, у порядку ст. 47 КК України передати обвинуваченого на поруки указаному колективу.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 у судовому засіданні указане клопотання підтримав, як дійсне з огляду на наявність передумов регламентованих кримінальним процесуальним законодавством для такої дії в цій справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання заявника щодо його передачі на поруки військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України у порядку ст. 47 КК України.

При цьому обвинувачений указав, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнає повністю, дав послідовні, логічні та зв`язні покази, у яких підтвердив обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Заперечення від потерпілого ОСОБА_7 щодо заявленого клопотання військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України у матеріалах провадження відсутні, апріорі, у заяві від 08.04.2019, яка надійшла до суду 11.04.2019 за вх.. № 23729, останній указує, що не заперечує проти передачі обвинуваченого на поруки.

Фактичні обставини справи з`ясовані судом

У рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 25.02.2015 за № 0002740 в ході судового розгляду з`ясовано, що 24.02.2015 приблизно о 19:30 год. ОСОБА_7 зайшов в кімнату № 213 гуртожитку, розташованого в буд. АДРЕСА_1 , до своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , де також перебував ОСОБА_4 .

В той час у ОСОБА_4 , на ґрунті особистих, неприязних стосунків, виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 .

Під час словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , реалізуючи свої злочинні наміри та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи їх наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю, з мотивів злості, почав руками виштовхувати його з кімнати та кулаком правої руки наніс один удар в область лівої щоки, від чого останній вдарився спиною об стіну та присів навколішки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та затиснувши його шию лівої рукою до тулубу, кулаком правої руки наніс два удари в область правої щоки, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 614/Е від 23.04.2015 року: «Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 1996 р.н., свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 24.02.2015 о 20.00. у нього мало місце наступне тілесне ушкодження: - закрита травма нижньої щелепи: перелом мищелкового відростку справа зі зміщенням уламків та тіла нижньої щелепи зліва в проекції 36 зуба ( в ділянці 3 зуба нижньої щелепи зліва) зі зміщенням, яке відносяться до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил»».

Тим самим, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні цих кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, дав покази, підтвердивши у них обставини їх скоєння, викладені вище, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Також, крім повного визнання своєї вини, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившисьдопитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого за вище встановлених обставин.

При цьому, указані обставини, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі№ 521/11693/16-к, судом установлено, як доведені, з огляду на те, що вони у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та які містяться у матеріалах цього провадження, й були досліджені у ході розгляду справи, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

19.03.2019 начальник Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 подав клопотання про передачу обвинуваченого на поруки з огляду на рішення військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України

з цього питання відображене у протоколі за загальних зборів № 6 від 11.03.2019, та просив, у порядку ст. 47 КК України, передати обвинуваченого на поруки указаному колективу.

Відповідно до виписки з протоколу загальних зборів курсу № 1 Київського факультету Національної академії Національної гвардії України клопотання є волевиявленням всього колективу.

Зокрема колектив обговорював поведінку обвинуваченого який вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України та заходи, що будуть вживатися відносно нього з метою його перевиховання.

Колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів, його перевиховання й виправлення.

Повноваження начальника Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 та самої юридичної особи є дійсними та випливають з долучених до клопотання матеріалів, зокрема витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП, що у своїй сукупності указує на те, що це клопотання подане уповноваженою на те особою у межах наявної у неї компетенції.

При цьому, згідно довідки начальника відділення кадрів та обліку Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_10 від 20.03.2019 № 260 ОСОБА_4 є солдатом та з 25.07.2018 по цей час навчається на 1 році навчання на Київському факультеті Національної академії Національної гвардії України на денній формі за спеціальністю «Державна безпека» та є військовослужбовцем Національної гвардії України, тобто є членом колективу, який має бажання узяти його на поруки.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і
свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (далі - КК), у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК).

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК під час попереднього та судового розгляду справи.

У Загальній частині КК передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності: у зв`язку з передачею особи на поруки (ст. 47).

Так, відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

При цьому, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є
вчинення нею певного умисного злочину, невеликої або середньої тяжкості незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті, крім корупційних злочинів.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події.

У цій ситуації, у порядку ст. 47 КК України особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу при наявності таких умов:

? така особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. При цьому, з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (надалі Постанова) слідує, що особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів, що і є наявним, у цьому провадженні, у світлі вищенаведених та установлених судом фактичних обставин;

? така особа щиро покаялася. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Таке розкаяння особи свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

У даному випадку, обвинувачений щиро розкаявся, що характеризує суб`єктивне ставлення останнього до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також таке розкаяння, на думку суду, свідчить про його бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку;
? відносно такої особи наявне клопотання про її передачу на поруки колективу за їхнім клопотанням, що є дійсним у цій ситуації, з огляду на фактичні обставини з`ясовані та наведені вище;
? особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за даною нереабілітуючою підставою.

Обвинувачений надав свою згоду на закриття провадження, у зв`язку з передачею його на поруки колективу, тобто за нереабілітуючою підставою.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК
можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки (абз. 3 п. 5 Постанови).

Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

Що також є дійсним у цьому випадку (наявне клопотання колективу оформлене протоколом загальних зборів).

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу (абз. 4 п. 5 Постанови).

Як наслідок, у даному випадку, судом установлено комплекс фактичних обставин та передумов, які у світлі норм КК України, КПК України та Постанови, в своїй сукупності указують на можливість задоволення клопотання заявника.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що обставини цієї справи в сукупності з даними про особу обвинуваченого, та умови, які мають бути дійсними у провадженні, відповідно до Постанови, для вчинення дії визначеної ст. 47 КК України, в своїй сукупності указують на наявність правових підстав для задоволення клопотання начальника Київського факультету Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_6 про передачу на поруки військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України обвинуваченого у рамках кримінального провадженняунесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2015 № 0002740 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 47 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 47 КК України, ст.ст. 1-29, 350, 369-372, 376 КПК України, суд постановив :

клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2015 № 0002740 за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 ККУкраїни, у зв`язку з передачею останнього, у порядку ст. 47 КК України, на поруки військового колективу Київського факультету Національної академії Національної гвардії України (, місце знаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 ), за їхнім клопотанням за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

У разі порушення умов передачі на поруки ОСОБА_4 може притягнутися до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Кримінальне провадження - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:00 год. 26.04.2019.

С у д д я : ОСОБА_1