ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002688 від 09.03.2017 р. та № 0006467 від 17.06.2017 за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які обумовили застосування до обвинуваченого саме такого запобіжного заходу.
Захисник заперечувала проти продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, на яких наголошувала прокурор. Обвинувачений підтримав захисника.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , які відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначених кримінальних правопорушеннях у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років без можливості призначення інших видів покарання, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочинами. Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність численних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Аналіз позицій учасників процесу,наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою», оскільки враховуючи вищезазначені обставини більш м`які запобіжні заходи на думку суду не будуть достатніми заходами забезпечення кримінального провадження.
На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також відомості про його особу, суд вважає можливим визначити обвинуваченому заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 140 960 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 27 січня 2019 р. включно.
Визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 140 960 / сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № 2089).
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1