Код суду 233 Справа № 233/597/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001447 від 16 грудня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 не пізніше двадцятих чисел листопада 2018 року, приблизно о 19.00 год. (більш точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено), перебував у домоволодінні, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав за усною домовленістю з ОСОБА_4 , і у зазначений час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевої ванни з ванної кімнати вищезазначеного домоволодіння. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, шляхом вільного доступу та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, ОСОБА_5 , перебуваючи у ванній кімнаті зазначеного домоволодіння, руками від`єднав від комунікаційних з`єднань та викрав металеву ванну, вартістю 516,67 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, розпорядившись останнім на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 516,67 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що з 01 листопада 2018 року він із своєю сім`єю орендував будинок у потерпілого за конмунальні послуги + 200 грн. на невизначений строк, але виїхали з цього будинку на початку грудня місяця 2018 року і про це не сказали потерпілому. Приблизно о 20-х числах листопада 2018 року близько 19.00 год., коли вдома нікого не було, так як він перебував без грошей, то від`єднав ванну, виніс її і продав за 170 грн., на які придбав продукти харчування. Співмешканці сказав, що ванну забрав потерпілий. Із сумою збитку згоден. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Цивільний позов визнав частково, а саме у розмірі вартості пошкодженої металевої ванни - 500 грн., та завданої моральної шкоди у розмірі 2000 грн.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- потерпілий ОСОБА_4 повідомив у судовому засіданні, що 31 жовтня 2018 року він здав будинок в оренду обвинуваченому та його дружині, їй же передав ключі і обговорили умови договору. 11 або 12 грудня 2018 року він бачив дружину обвинуваченого і вона запевнила його, що з приводу оренди житла і оплати за нього все буде добре. Обвинувачений передавав йому 200 грн. в рахунок оренди. Прийшов він до будинку 15 грудня 2018 року і побачив, що у будинку ніхто вже не жив, при цьому газовий котел працював на всю потужність. У ванній кімнаті була відсутні металева ванна, яка була у гарному стані. Також він з`ясував, що була пошкоджена газова плита та торшер. Обвинувачений не відшкодував збитки, завдані злочином, а також не сплатив вартість спожитих комунальних послуг. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця події від 16 грудня 2018 року, в ході якого було оглянуто приміщення домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки, як вказав потерпілий ОСОБА_4 , було викрадено металеву ванну;
- протокол огляду від 10 січня 2019 року, в ході якого на ділянці місцевості поблизу буд. № 382 по вул. Інтернаціональній м. Костянтинівка Донецької області була оглянута добровільно надана гр-кою ОСОБА_6 металева ванна білого кольору, яку, як вона пояснила, придбала у листопаді 2018 року у малознайомого хлопця;

- висновок судової товарознавчої експертизи № 423 від 28 січня 2019 року, відповідно до якого ринкова вартість металевої ванни об`ємом 100 л, яка була у використанні, станом на 15 листопада 2018 року, становила 516,67 грн.;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 за рисами обличчя та за зовнішнім виглядом як особу, яка продала їй металеву ванну;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2019 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 за рисами обличчя та за зовнішнім виглядом як особу, якій здав в оренду будинок;

- протокол проведення слідчого експерименту від 29 січня 2019 року, в ході якого ОСОБА_5 на місці розповів та показав обставини викрадення металевої ванни з будинку АДРЕСА_2 .

Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб заволодіння майном потерпілого, який носив таємний характер, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, здійснюючи таємне викрадення майна потерпілого, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, незважаючи на наявність усної домовленості з потерпілим щодо користування належним останньому майном, умисно таємно заволодів майном потерпілого, керуючись корисним мотивом, після чого з місця вчинення злочину втік. При цьому обставин, які б вказували на заволодіння майном потерпілого у інший, ніж це встановлено цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо вищеперелічених доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до умисного таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 .

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття в скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді громадських робіт, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо його особи та висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_5 : у відшкодування матеріальної шкоди 6055,00 грн. (пошкодження ванної - 500 грн.; пошкодження газової плити - 500 грн.; пошкодження торшера - 200 грн.; заборгованість за газ - 4762 грн.; заборгованість за електроенергію - 54 грн.; заборгованість за воду - 39,51 грн.); у відшкодування моральної шкоди 2000 грн..
За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено факт викрадення обвинуваченим лише металевої ванни та заподіяння потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 516,67 грн., суд вважає за необхідне цивільний позов в частині стягнення матеріального збитку задовольнити частково, а саме у розмірі відшкодування пошкодження ванної - 500 грн.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд при визначені розміру моральної шкоди враховує характер та обсяг страждань потерпілого, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, а тому приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. та визнання в цій частині позову обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Процесуальні витрати (проведення судової товарознавчої експертизи № 2/20-741 від 19 вересня 2017 року, - 395,48 грн.) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 :
- у відшкодування матеріального збитку 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.;
- у відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.,
а всього 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнути на користь держави з засудженого ОСОБА_5 у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової товарознавчої експертизи № 423 від 28 січня 2019 року) 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Речовий доказ: металеву ванну, яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати повернутою за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя