У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001449 від 12.12.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, що вилучене під час огляду 11.12.2018, а саме на автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності ВРО №740471, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.12.2018 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_7 про те, що під час огляду ТЗ марки ВАЗ 21101 та супроводжуючих документів на нього було виявлено, що в наданому на дослідження свідоцтві про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 було внесено зміни в первинний зміст персональних даних.

При виїзді СОГ Полтавського РВП 11.12.2018 року за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Європейська, 164, на території оглядового майданчика, поблизу Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 .

12.12.2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001449, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний вище автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та експертиз, з метою недопущення внесення технічних змін чи механічного втручання до автомобіля, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, оскільки дані дослідження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених в ньому підстав, не заперечував проти передачі на відповідальне зберігання автомобіля володільцю.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні проти накладення арешту не заперечувала, прохала лише віддати автомобіль їй на відповідальне зберігання, оскільки у неї немає коштів оплачувати штраф майданчик, обіцяла не користуватися автомобілем до з`ясування всіх обставин.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001449, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України(а.с. 3).

З Рапорту чергового частини старшого інспектора Діхтяренка від 11.12.2018 р. вбачається, що 11.12.2018 о 13.11 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою м. Полтава, вул. Кременчуцька, 2В експерт НДКЦ МВС України на оглядовому майданчику Сервісного центру при огляді автомобіля «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 виявив підробку документів (а.с.4).

З доповідної записки ст. судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_7 вбачається, що в ході дослідження ідентифікаційних номерів та супроводжуючих документів автомобіля «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності ВРО №740471, було встановлено, що в свідоцтво про реєстрацію ТЗ було внесено зміни в первинний зміст персональних даних. Згідно реєстраційних баз даних свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 видавалося 17.01.2007 на автомобіль ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_1 , номерне позначення кузова « НОМЕР_4 » (в наявності №ХТА4370). Згідно реєстраційних баз даних номерне позначення кузова № НОМЕР_2 відповідає автомобілю ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 (в наявності ВІС 005002) (а.с.5).

З протоколу огляду місця події від 11.12.2018 р. вбачається, що на території оглядового майданчика, Полтавського НДКЦ МВС України в Полтавській області, було проведено огляд місця поді, в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (а.с.6)

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 (а.с.7).

З копії довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 14.06.2015 р. вбачається, що ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду), слідкувати за технічним станом і проводити поточний ремонт належного йому на підставі технічного паспорту автомобіля ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 (а.с.8).

З пояснень ОСОБА_3 від 11.12.2018 р. вбачається, що вона 14.06.2015 р. уклала довіреність з ОСОБА_6 про те, що отримала від останнього автомобіль ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_1 та має право ним розпоряджатися. 11.12.2018 р. вона разом з сином ОСОБА_9 приїхали до Полтавського НДЕКЦ УМВС України для того, щоб переоформити даний автомобіль на сина. Після того, як автомобіль оглянув експерт, нам повідомили, що з ним все в нормі, а пізніше сказали, що якісь проблеми з свідоцтвом про його реєстрацію (а.с.9) .

З протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 11.12.2018 вбачається, що він з матір`ю 11.12.2018 р. приїхали до Полтавського НДЕКЦ УМВС України, щоб переоформити на нього автомобіль ВАЗ-21101, д.н.з. НОМЕР_1 , де було виявлено проблеми з технічним паспортом на авто (а.с.10).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлені та вилучені під час огляду місця події 11.12.2018 року автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності ВРО №740471, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме: автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності ВРО №740471, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Так, слідству необхідно провести експертизи комплексного дослідження транспортного засобу та техніко-криміналістичну експертизу, а тому є потреба у накладенні арешту з метою забезпечення збереження речового доказу. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, шляхом з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, проведення будь-яких дій, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає в цій частині задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за доцільне передати автомобіль на зберігання ОСОБА_3 , оскільки слідчим не доведено необхідність зберігання автомобіля саме на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 11.12.2018 року, а саме на автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності ВРО №740471, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Передати автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1