У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2019 року

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто як таку, що подана після закінчення строку на оскарження, і підстав для його поновлення слідчим суддею не здобуто.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею грубо порушено строк розгляду її скарги, а рішення є незаконним та необґрунтованим, що обмежує право на захист.

Вказує, що 04.12.2018 р. вона звернулася з письмовою заявою до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області, в якій повідомляла про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. В заяві зазначала, що ОСОБА_5 ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість 114 799 грн.

15.01.2019р. вона отримала по пошті лист Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області в якому зазначено, що за результатами розгляду її заяви, прийнято рішення про складання висновку про припинення подальшої перевірки.

Зазначає, що із скаргою до слідчого судді вона звернулася 23.01.2019 р., тобто в передбачений ст. 304 КПК України строк, а тому слідчий суддя протиправно відмовив їй у клопотанні про поновлення строку на оскарження та повернув її апеляційну скаргу.

Крім того, в порушення вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя не розглянув її скаргу в передбачений законом строк, а лише після запиту її захисника ОСОБА_6 , 22.02.2019 р. вони отримали копію оскаржуваної ухвали. Тобто, її скарга не розглянута і повернута майже через місяць після подачі.

Апелянт вважає, що вказана бездіяльність, щодо невнесення в ЄРДР її заяви про вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_5 , передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, є незаконним, порушує її права та інтереси, а також неповнолітньої дитини. Повернувши її скаргу, слідчий суддя позбавив її права на оскарження бездіяльності слідчого.

Встановлені слідчим суддею обставини.

23 січня 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася ОСОБА_4 із скаргою на бездіяльність Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, поданої 04.12.2019 р. заяви про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначив, що згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора. Однак, у поданій скарзі ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області в цілому. Оскарження бездіяльності інших службових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, КПК України не передбачає.

Крім того, слідчий суддя зазначив, із тексту скарги вбачається, що ОСОБА_4 , 04.12.2018 р. звернулася до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою - повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

З долучених до скарги матеріалів вбачається, що вказану заяву - повідомлення ОСОБА_4 направила до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області 21.11.2018 року поштовим зв`язком. 27.11.2018 Центральний ВП ГУНП в Миколаївській області заяву-повідомлення ОСОБА_4 отримали, про що свідчить долучене рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На думку слідчого судді, виходячи із вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, саме з 27.11.2018 р. та не пізніше як протягом 24 годин відомості за заявою ОСОБА_4 підлягали внесенню слідчим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань в разі, якщо вони містили обставини про вчинене кримінальне (кримінальні) правопорушення. У протилежному випадку, невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення протягом 24 годин після отримання про це відповідної заяви, у розумінні ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України, свідчить про вчинення з цього моменту бездіяльності, яка може бути оскаржена до слідчого судді протягом десяти днів. Тому в даному випадку, строк на оскарження бездіяльності, спливав 08.12.2018 року. Однак, скаргу на оскарження такої бездіяльності із клопотанням про поновлення пропущеного строку ОСОБА_4 подала лише 23 січня 2019 року, вказавши, що результати розгляду заяви-повідомлення їй стали відомі з отриманої 15.01.2019р. письмової відповіді Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказана причина не є поважною, оскільки необізнаність ОСОБА_4 про відмову у внесенні відомостей з поданого повідомлення до ЄРДР, об`єктивно не позбавляло можливості звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність в установлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк. Тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_6 направили на адресу апеляційного суду заяви, в яких просять розглядати апеляційну скаргу без їх участі. В письмовому клопотанні від 07.03.2019 р. прокурор просить розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового апеляційного провадження. У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів провадження, 21.11.2018 р. ОСОБА_4 поштою направила до СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з заяву повідомлення про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України.

04.12.2018 р. зазначена заява зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області за № 33185.

Виходячи із вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, саме з 04.12.2018 року та не пізніше як протягом 24 годин відомості за заявою ОСОБА_4 підлягали внесенню слідчим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань в разі, якщо вони містили обставини про вчинене кримінальне (кримінальні) правопорушення. У протилежному випадку, невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне (кримінальні) правопорушення протягом 24 годин після отримання про це відповідної заяви, у розумінні ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України, свідчить про вчинення з цього моменту бездіяльності, яка може бути оскаржена до слідчого судді протягом десяти днів.

Таким чином, установлений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин після отримання, в даному випадку, спливав 06.12.2018 р.

Однак, скаргу на оскарження такої бездіяльності із клопотанням про поновлення пропущеного строку ОСОБА_4 подала лише 23 січня 2019 року, про що свідчить штамп Центрального районного суду м. Миколаєва про отримання.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, про відсутність поважних причин для поновлення строку на оскарження бездіяльності Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Доводи ОСОБА_4 , що результати розгляду заяви-повідомлення їй стали відомі з отриманої 15.01.2019 р. письмової відповіді Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, не свідчать про поважність пропуску строку на оскарження, оскільки об`єктивно ОСОБА_4 мала можливість в передбачений законом строк звернутися до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області і дізнатися про результат розгляду її заяви.

За такого, є вірним рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_4 на підставі ст. 304 КПК України. Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 406, 407, 422, 423, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2019 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3