Провадження № 1-кп/537/171/2018
Справа № 537/2340/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000961 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.08.2001 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.229-6 КК України ( 1960 року) на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. За постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука 29.08.2002 року іспитовий строк скасовано ;

- 26.12.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 3 місяці за вироком від 13.08.2001 року і остаточно призначено покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 29.11.2005 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-29.08.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 04.06.2015 року Апеляційним судом Харківської області зменшено покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.21.01.2016 року ухвалою Роменського міського суду перераховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі і 29.01.2016 року звільнено в зв`язку з відбуванням покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 року близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 отримав від добре знайомого неповнолітнього сусіда ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo А 536», який потерпілий надав добровільно, з метою здійснення декількох телефонних дзвінків. Під час телефонної розмови ОСОБА_4 залишив під`їзд , вийшов на вулицю та відійшов від будинку. Через кілька хвилин, після завершення телефонної розмови , ОСОБА_4 усвідомив, що вказаний телефон має значну матеріальну цінність, при тому, що йому на той час терміново потрібні були грошові кошти, і в нього виник умисел на крадіжку даного телефону. Тому , ОСОБА_4 таємно, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Lenovo А 536», чорного кольору, вартістю 1250 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 . З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, який вказаний в обвинувальному акті, а саме 14.05.2018 року близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 попрохав у неповнолітнього сусіда ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Lenovo А 536», який той надав добровільно, з метою здійснення декількох телефонних дзвінків. Під час телефонної розмови залишив під`їзд , вийшов на вулицю та відійшов від будинку. Через кілька хвилин, після завершення телефонної розмови , усвідомив, що вказаний телефон має значну матеріальну цінність, при тому, що йому на той час терміново потрібні були грошові кошти, і в нього раптово виник умисел на крадіжку даного телефону, який вирішив залишити собі. На слідуючий день телефон добровільно передав працівникам поліції та зізнався у вчиненому злочині. Щиро розкаюється в скоєному і запевняє, що в подальшому не буде вчинювати злочини, прохає його суворо не карати.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися . але надали суду заяви, згідно яких прохають проводити судовий розгляд без їх участі, на даний час мобільний телефон їм повернуто , тобто матеріальна шкоду відшкодована в повному обсязі, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, при визначенні міри покарання покладаються на розсуд суду.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України правильна, так як він таємно викрав чуже майно.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що на даний час ОСОБА_4 не працює, згідно вимоги МВС України раніше судимий, на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансерах не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, шкода злочином не завдана.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Згідно досудової доповіді Кременчуцького МРВ з питань пробації № 13/2-3052 від 04.03.2018 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 високий , виправлення останнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк становить високу небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе у винятковому випадку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування необхідних заходів з боку органів пробації.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжують покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, відсутність постійного місця роботи та відсутність заробітку, суд не вбачає можливим призначити покарання у виді штрафу , а громадські роботи та арешт не можуть в повній мірі відповідати цілям покарання за вчинений злочин, наявність обставин , які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, суспільно - небезпечні наслідки злочину та відсутність заподіяної шкоди, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з відстрочкою з іспитовим строком, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст.50. 65, 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без згоди органів пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати особисте зобов`язання прибути до суду та правоохоронних органів за першою вимогою.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Lenovo А 536», який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 18.05.2018 року - повернути власнику ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1