Справа №-613/1018/16-к Провадження №-1-кп/613/8/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000616 від 20 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Краматорськ Донецької області, громадянки України, українки, освіта базова вища, працюючої костюмером в КЗ «Районний будинок культури», незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 19 липня 2016 року близько 20-00 години, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в ході сварки, яка виникла на грунті раніше виниклих неприязних відносин, навмисно нанесла ОСОБА_7 , 1934 р.н., один удар кулаком правої руки по зовнішньо-боковій поверхні лівого плеча, та один удар кулаком правої руки по передній поверхні середини лівого стегна, після чого нанесла один удар металевої палицею в область обличчя останньої, чим спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців в області обличчя, лівого плеча та лівого стегна, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала, обставини, викладені вище заперечила повністю, від дачі пояснень відмовилася.

Не зважаючи на невизнання вини підсудною, її вина в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила факт сварки, що сталася 19 липня 2016 року між ОСОБА_6 та нею, пояснила, що у зазначений день сиділа біля дверей на порозі свого домоволодіння на стільці. ОСОБА_6 прийшовши додому почала ходити туди сюди та штовхати її, при цьому зазначила, що вона збирається прати, а ОСОБА_7 заважає їй. Потім ОСОБА_6 почала висловлюватися нецензурними словами, схопила за плече та штовхнула ОСОБА_7 головою об двері. Пізніше, як зазначає потерпіла, ОСОБА_6 вихопила у неї з рук палицю та вдарила нею по голові, від удару якою у неї утворилася гуля. Потерпіла зазначила, що всього ОСОБА_6 нанесла їй три удари: у скроню з лівої сторони, у ліве плече та стегно. ОСОБА_7 почала кликати сусідку Віру на допомогу та прохати викликати міліцію, при цьому сповзла зі стільця та «поповзла» по подвір`ю, оскільки піднятися сама змоги не мала. Після цього сусідка зателефонувала сину, згодом приїхали працівники поліції та син потерпілої. Уточнила, що під час подій поряд сторонніх осіб не було та окрім доньки ОСОБА_6 ніхто сторонній нанести удари не міг.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких остання пояснила, що близько 17:00 год. 18:00 год. 19 липня 2016 року вона була в дворі, поливала огород, під час чого почула сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останні кричали, більше кричала ОСОБА_6 , обзивала матір. Сварка відбувалася спочатку в домоволодінні, пізніше на порозі будинку. Підійшовши на відстань близько 7 м від подій, що відбувалися ОСОБА_8 побачила, що ОСОБА_6 схилилася над ОСОБА_7 , кричала на неї та трясла її за плечі, від чого остання вдарилася головою об двері. Відповідно до пояснень ОСОБА_8 в ході сварки ОСОБА_6 схопила палицю, яку тримала її мати, після чого удар палиці прийшовся по голові ОСОБА_7 , та після удару палицею по голові синець з`явився майже відразу. Зазначила, що відразу після подій ОСОБА_7 їй повідомила, що ОСОБА_9 «вдарила її ще в плече та по нозі».

Показаннями свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких остання пояснила, що вона проживає поряд з місцем події, сварки не бачила, тільки чула крики. Увечері побачила на подвір`ї сина потерпілої ОСОБА_11 та працівників поліції. Про факт побиття ОСОБА_7 їй повідомили сусіди.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких останній пояснив, що був понятим під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_6 , під час якого остання розповіла, що потерпіла сиділа на порозі, виходячи з хати вона її зачепила та так вийшло, що потерпіла сама себе вдарила палкою по лобі. Уточнив, що ОСОБА_7 під час слідчого експерименту з її участю повідомила, що ОСОБА_6 вихопила палку та вдарила нею по голові, також, що донька нанесла їй удар в ліве плече.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , відповідно до яких останній пояснив, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, яка розповіла, що донька її била, нанесла їй удар палицею. Під час проведення слідчого експерименту на потерпілу ніхто не тиснув.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких останній пояснив, що він був присутнім під час проведення слідчого експерименту, в ході якого потерпіла повідомила, що удари їй наносила саме донька.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких останній пояснив, що він був присутнім під час проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченої, яка повідомила, що удар палицею стався випадково.

Висновком експерта № 165-БГ/16 від 20 липня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синці в області обличчя, лівого плеча та лівого стегна; по ступеню тяжкості синці, що малися у ОСОБА_7 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження; вищевказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути руки людини та дерев`яна палиця, можливо в період часу, вказаний в постанові, тобто 19.07.16р. Тілесні ушкодження, що малися у гр. ОСОБА_7 виникли від нанесення сторонньою особою по її тілу не менше ніж трьох травматичних впливів, з прикладенням сили, достатньої для їх виникнення. Вищевказані ушкодження не являються характерними для їх виникнення внаслідок падіння ОСОБА_7 з висоти власного росту.

Висновком експерта № 175-БГ/16 від 28 липня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синці в області обличчя, лівого плеча та лівого стегна. Механізм виникнення наявних тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 часткового відповідає тому механізму, на який вказувала ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, а саме гр. ОСОБА_8 вказала на удар, який був нанесений ОСОБА_7 в область голови. При цьому слід відмітити, що не виключено той момент, що ОСОБА_7 могла механічно нанести сама собі ушкодження в область голови, якщо ОСОБА_6 висмикувала в неї палицю.

Висновком експерта № 176-БГ/16 від 28 липня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синці в області обличчя, лівого плеча та лівого стегна. Механізм спричинення тілесних ушкоджень, що малися у гр. ОСОБА_7 , на який вона вказувала під час проведення з нею слідчого експерименту в цілому не протирічить судово-медичним даним по механізму виникнення у неї ушкоджень в області лівого плеча та лівої нижньої кінцівки. При цьому слід відмітити, що не виключено той момент, що ОСОБА_7 могла механічно нанести сама собі ушкодження в область голови, якщо ОСОБА_6 висмикувала в неї палицю.

Висновком експерта № 179-БГ/16 від 29 липня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: синці в області обличчя, лівого плеча та лівого стегна. Механізм спричинення тілесних ушкоджень, що малися у гр. ОСОБА_7 , на який вказувала ОСОБА_6 під час проведення з нею слідчого експерименту частково відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення у ОСОБА_7 ушкоджень, а саме не виключено той момент, що ОСОБА_7 могла механічно нанести сама собі ушкодження, у вигляді синця, в області голові. При цьому необхідно відмітити, що синець в області наружно-бокової поверхні лівого плеча не міг бути спричинений власноручно ОСОБА_7 , також синець по передній поверхні середньої треті лівого стегна не міг утворитись внаслідок падіння ОСОБА_7 з висоти власного росту на палицю, саме так, як вказувала ОСОБА_6 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2016 року з участю ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, в ході якого остання вказала на механізм нанесених їй ОСОБА_6 ударів.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2016 року з участю ОСОБА_8 та фототаблицею до нього, в ході якого остання вказала на механізм нанесення удару палицею ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 саме по голові.

Вислухавши потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд не приймає до уваги, як доказ невинуватості ОСОБА_6 в скоєному нею злочині протокол проведення слідчого експерименту з її участю від 29.07.2016 року, за змістом якого потерпіла сама наносила собі удари, з власної необережності, оскільки наявними матеріалами кримінального провадження, висновками судово-медичних експертиз, дослідженими в судовому засіданні, поясненнями потерпілої, які з моменту подій та протягом тривалого часу незмінні, підтверджується факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій саме обвинуваченою ОСОБА_6 . Невизнання обвинуваченою своєї вини в скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення суд визнає, як спосіб захисту та спробу уникнення відповідальності.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи підсудного, яка раніше не судима, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Богодухівської ЦРЛ не перебуває, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання для підсудної ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного ОСОБА_6 суд визнає скоєння злочину відносно особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, в мінімальному розмірі.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ