Справа № 461/2442/18
Провадження № 1-кс/461/5966/18
УХВАЛА

28.09.2018 року. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , начальником Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_8 , начальником ВУ наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , заступником прокурора Львівської області ОСОБА_10 , Директором Львівського ТУ НАБУ ОСОБА_4 до ЄРДР покликаючись на те, що 26.03.2018 року директору Львівського ТУ НАБУ подана заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України. Відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були, інформація про розгляд заяви відсутня. Просить суд зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР.

В судові засідання призначенні на 30.07.2018, 08.08.2018, 17.08.2018, 14.09.2018, 28.09.2018 року ОСОБА_3 не прибув, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 40,42,44,48./

У зв`язку з неодноразовою неявкою скаржника до суду на розгляд скарги, вважаю за можливе та необхідне розглянути таку у відсутності скаржника. При цьому, слід взяти до уваги те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Представник Львівського ТУ НАБ України до суду не з`явився, хоча управління було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи. Від представника НАБ України надійшли письмові пояснення, відповідно до яких Головним підрозділом детективів та Управлінням внутрішнього контролю НАБ України не вбачалося наявності ознак складу кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБ України, з огляду на що, були відсутні правові підстави для застосування детективами наданих повноважень та початку досудового розслідування. Заяви ОСОБА_3 скеровувалися для розгляду в межах компетенції до прокуратури Львівської області./а.с.7-12/.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити.

Суддею встановлено, що 26.03.2018 року ОСОБА_3 до Львівського територіального управління НАБ України було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яку було прийнято та зареєстровано за № П-3259. У вказаній заяві заявник просив внести інформацію, викладену у заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове слідство за ознаками ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Проте, заявником у заяві від 26.03.2018 року № П-3259 не було викладено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , начальником Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_8 , начальником ВУ наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ГП України ОСОБА_9 , заступником прокурора Львівської області ОСОБА_10 , Директором Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро.

Частиною 5 ст. 216 КПК України визначено перелік злочинів, які підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України.

Зокрема, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, за наявності визначених умов.

У зв`язку з тим, що заявником не було викладено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, а розгляд інших питань, порушених у заяві, не віднесено до компетенції НАБУ, листами від 13.02.2018 року № 21-006/6103, від 22.03.2018 року № 21-006/11997, від 26.03.2018 року № 21-188/12473 ОСОБА_3 було надано ґрунтовні відповіді. В частині розгляду порушених питань щодо можливих неправомірних дій начальника Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , секретаря Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_8 заяви скеровані в межах компетенції до Прокуратури Львівської області.

З урахуванням викладеного, зазначені заявником обставини у заяві від 26.03.2018 року, не є такими, що свідчать про вчинення злочинів, що підслідні НАБ України, відтак, правомірними є дії директора Львівського територіального управління НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а направлення заяви до Прокуратури Львівської області для вирішення питання про можливість відкриття кримінального провадження. Тому, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 26.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .