Справа №577/3928/18 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/788/346/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 577/3928/18 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук, Полтавської області, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 01 серпня 2008 року близько 11-30 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, на автомобілі таксі ВАЗ-210934 д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 прибула до господарства престарілого ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в ході спілкування з яким повідомила неправдиві відомості про те, що вона працює ревізором магазинів та водночас має намір по вигідній ціні придбати цукор у кількості 5 мішків. При цьому, попрохала ОСОБА_12 позичити їй недостаючу суму грошей на придбання цукру, а також залишити цукор на тимчасове зберігання в його господарстві. Не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_7 , будучи введений в оману та довіряючи їй, ОСОБА_12 погодився на таку пропозицію та передав ОСОБА_7 2000 грн., яка не маючи наміру виконувати умови усної домовленості щодо позики грошей, шляхом обману та зловживання довірою повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 та з місця скоєння злочину зникла, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 13 квітня 2009 року близько 15 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння майном, з корисливих мотивів, на невстановленому автомобілі таксі прибула до господарства престарілого ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , під час спілкування з яким повідомила неправдиві відомості про те, що вона працює працівником податкової служби та водночас має намір по вигідній ціні придбати велику партію цукру у кількості 1 т, при цьому, попрохала у ОСОБА_13 позичити їй недостаючи суму грошей, а також залишити цукор на тимчасове зберігання в його господарстві. Не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та довіряючи їй, ОСОБА_13 погодився на таку пропозицію та передав ОСОБА_7 1500 грн., яка не маючи наміру виконувати умови усної домовленості щодо позики грошей шляхом обману та зловживання довірою, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 1500 грн. та з місця скоєння злочину зникла, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2018 року клопотання старшого слідчого задоволено. Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 36820 грн., з покладенням обов`язків у разі її внесення: прибувати до слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області за першою вимогою, не відлучатися за межі Конотопського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання. Строк дії ухвали слідчого судді встановлено до 03 листопада 2018 року до 24 год.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та правові підстави для застосування виняткового запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрювана ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 вказує на те, що слідчий суддя не перевірив належним чином обґрунтованість підозри вчинення нею інкримінованих злочинів, посилаючись при цьому на те, що в ході проведення слідчих дій за її участі ні потерпілий ОСОБА_12 , ні його сусіди не впізнали в ній ту жінку, яка до них приїздила, а потерпілий повідомив, що поліція примусила його написати відповідну заяву. Вказує також, що на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчі дії за її участі по епізоду заволодіння майном ОСОБА_13 не проводилися. Стверджує, що ОСОБА_13 та його сусіди також не впізнали в ній ту жінку, яка позичала у нього 1500 грн.

Крім того, зазначає, що слідчий ОСОБА_9 чинила тиск на потерпілих та свідків в ході проведення слідчих дій, та саме за її рекомендацією, як стверджує ОСОБА_7 , вона передала 2000 грн. ОСОБА_12 , який не хотів їх брати, бо не впізнав в ній жінку, яка його ошукала. З огляду на ці обставини, вважає справу відносно неї сфабрикованою.

Стверджує, що не переховувалася від органу досудового розслідування. Про те, що перебуває у розшуку, дізналася від паспортистки, будь-яких письмових викликів від правоохоронних органів не отримувала. Той факт, що працівники поліції приходили до її родичів та розпитували про неї, на думку ОСОБА_7 , не свідчить про її обізнаність щодо оголошеного відносно неї розшуку. В підтвердження цього посилається на те, що 05 вересня 2018 року до Полтавського відділу поліції з`явилася сама, після того як дізналася, що її розшукують.

Крім того, вказує на те, що хоча офіційно і не працює, але має стабільне джерело доходу, трьох дітей, хворіє, що на її думку, дає підстави для обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів, за фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 22 вересня 2008 року слідчим СВ Конотопського МРВ УМВС України в Сумській області була порушена кримінальна справа №08080311 за ознаками в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

16 жовтня 2008 року постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 та доставку її в суд під вартою.

17 грудня 2008 року ОСОБА_7 оголошено в розшук у зв`язку з ухиленням від слідства.

10 грудня 2012 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР № 0000420 за ознаками ч.2 ст.190 КК України та складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

17 грудня 2012 року слідчим СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області винесена постанова про оголошення ОСОБА_7 в розшук.

За фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , 21 квітня 2009 року заступником прокурора Білопільського району порушено кримінальну справу №09040068 за ознаками в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

27 квітня 2010 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченої за ч.1 ст.190 КК України та в цей же день винесено постанову про оголошення ОСОБА_7 в розшук.

10 грудня 2012 року відомості про вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за №0000172 за ознаками ч.1 ст.190 КК України та 07 жовтня 2014 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України.

30 грудня 2014 року прокурором Білопільскього району Сумської області була винесена постанова про визнання територіальної підслідності злочину за СВ Конотопського МЕ України в Сумській області у зв`язку із заведенням Конотопським МВ УМВС У Сумській області оперативно-розшукової справи щодо розшуку ОСОБА_7

16 січня 2015 року матеріали вказаних кримінальних проваджень об`єднані в одне провадження за №0000172 та досудове розслідування зупинене у зв`язку із розшуком ОСОБА_7

06 вересня 2018 року о 14 год. ОСОБА_7 затримана в порядку ст.208 КПК України, вручено під підпис постанову про притягнення її як обвинуваченої, повідомлено про підозру та про зміну підозри за ч.2 ст.190 КК України.

07 вересня 2018 року старший слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке ухвалою слідчого судді від 07 вересня 2018 року було задоволено.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Положеннями п.2 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, старшим слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема на покази самої ОСОБА_7 , надані 06 вересня 2018 року та зафіксовані в протоколі допиту підозрюваної (а.к.п.60-61), заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.7,41), протоколи допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13 серпня 2008 року та 06 вересня 2018 року (а.к.п.35-36, 9-10), потерпілого ОСОБА_13 від 11 травня 2009 року (а.к.п.43-45), пред`явлення фотознімків для впізнання від 06,13 серпня 2008 року та 21 травня 2009 року (а.к.п.11,14,17,46,49), допиту свідків від 06,13 серпня 2008 року та17 травня 2009 року (а.к.п.12-13, 15, 47-48).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи підозрюваної ОСОБА_7 про необґрунтованість повідомленої їй підозри з огляду на те, що в ході проведення слідчих дій за її участі ні потерпілий ОСОБА_12 , ні його сусіди не впізнали в ній ту жінку, яка до них приїздила, а також не проведення слідчих дій за її участі по епізоду заволодіння майном ОСОБА_13 на час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими та підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду. Крім того, доказів на підтвердження цього матеріали, додані до клопотання, не містять та підозрюваною ОСОБА_7 не надано.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає висновок слідчого судді про їх існування обґрунтованим з огляду на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що про своє перебування у розшуку дізналася від паспортистки, будь-яких письмових викликів від правоохоронних органів не отримувала, сама з`явилася до Полтавського відділу поліції після того, як дізналася що її розшукують, спростовуються матеріалами клопотання.

Як встановлено з матеріалів провадження, постановою слідчого СВ Конотопського МРВ УМВС України в Сумській області від 15 жовтня 2008 року (а.к.п.23) та 17 грудня 2012 року (а.к.п.27) у кримінальному провадженні по факту заволодіння майном ОСОБА_12 та постановою слідчого Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області від 27 квітня 2010 року (а.к.п.51) у кримінальному провадженні по факту заволодіння майном ОСОБА_13 було оголошено розшук ОСОБА_7 у зв`язку із неможливістю встановити точне місце перебування ОСОБА_7 .

Також з матеріалів доданих до клопотання старшого слідчого вбачається, що відносно ОСОБА_7 в СКР Конотопського МВ УМВС України було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук», в межах якої проводилися розшукові заходи щодо встановлення її місцезнаходження (а.к.п.19, 28-32, 34, 71, 73, 79-84, 87).

До того ж слід зазначити, що в поданій апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_7 не заперечувала, що їй було відомо про те, що працівники поліції приїздили до її родичів та розпитували про неї.

Крім того, як вбачається з наданих матеріалів, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 червня 2008 року на підставі ст.82 КК України призначене ОСОБА_7 вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10 травня 2007 року за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, замінено на більш м`яке у виді виправних робіт, від виконання якого ОСОБА_7 ухиляється, що підтверджується листом ДУ «Центр пробації» філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області Крюківський районний відділ від 05 липня 2018 року (а.к.п.65).

Більш того, з постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2010 року про дозвіл на затримання та доставку до суду під вартою для зміни запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту (а.к.п.38), доданої до клопотання старшого слідчого вбачається, що обвинувачена у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_7 ухиляється від слідства і суду та оголошена у розшук.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 переховувалася від органів досудового розслідування та суду, що в тому числі свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, перевіривши матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, якими старший слідчий обґрунтовує клопотання, а тому застосував запобіжний захід, який на даний час є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, визначивши на виконання ч.3 ст.183 КПК України заставу у максимальному її розмірі, що встановлена п.1 ч.5 ст.182 КПК України, і колегія суддів погоджується з цим.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_7 не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Доводи підозрюваної ОСОБА_7 щодо стану її здоров`я, наявності в неї стабільного джерела доходів, дітей не є достатньою підставою для спростування таких висновків. Даних про те, що підозрювана не може за станом здоров`я утримуватись у слідчому ізоляторі, суду не надано.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 слід відхилити.

За таких обставин, правові підстави для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні за поданою апеляційною скаргою відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2018 року, якою ОСОБА_7 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.