Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2373/18
Провадження №: 1-кп/332/316/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001361 від 21.06.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

16.05.2002 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

27.02.2004 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

07.11.2005 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання до вироку Заводського районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2004 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнений 13.11.2009 умовно-достроково, невідбутий строк склав 8 місяців 8 днів;

03.05.2012 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 28.05.2014 знятий з обліку у зв`язку з новим засудженням;

28.05.2014 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 03.05.2012 та призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.06.2016 умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 18 днів.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2018 року близько 13-00 години, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, яка відноситься до заводу ПАТ «Запоріжсталь», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою пилки по металу спиляв, а у подальшому таємно викрав, один металевий швелер довжиною 2,92 метрів та 3 металевих листа довжиною 3 метри, вагою 0,16 т., які належать Публічному акціонерному товариству «Запоріжсталь», чим завдав вказаному товариству матеріальний збиток без врахування 20 % ПДВ на загальну суму 1072 гривень 16 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив, мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно напередодні 20.06.2018 року побачив на відкритій ділянці місцевості, яка відноситься до заводу ПАТ «Запоріжсталь», металеві швелери та листи металу і вирішив їх в подальшому викрасти з метою подальшого збуту до пункту прийому металобрухту. У денний час доби 20.06.2018 року, прибувши до вказаної території, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку одного металевого швелера та 3 металевих листів. Викрадене переніс до кущів з метою подальшого збуту до пункту прийому металобрухту, проте викрадене майно не реалізував, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явились, до суду надали заяви з проханням розгляду кримінального провадження за їх відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, дані, що характеризують особу винного, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, суспільно-корисною працею не займається, стійких соціальних зв`язків не має, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому, враховуючи, що обвинувачений вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначення такого виду покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як позбавлення волі.

З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків уповноваженим органом з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні: один металевий швелер розміром 2,92 м.? 9,5 м. ? 5,0 см., 3 металевих листи довжиною 3 метри, шириною 0,93 м., товщина металу яких 2,5 мм, які передані на відповідальне зберігання начальнику дільниці ПАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_5 - залишити власнику ПАТ «Запоріжсталь» та металевий лом, довжиною 1,15 м., монтування довжиною 44 см., пилку по металу з дерев`яною ручкою коричневого кольору, полотно по металу у кількості 7 штук, пару перчаток з матерії синього кольору, змив на марлевий тампон з поверхні спилу металевої балки паркану ПАТ «Запоріжсталь», які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області- знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1