Справа № 308/9295/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 08.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000313 від 05.09.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.1 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської область зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 08.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000313 від 05.09.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.1 ст.364 КК Україним.
В обґрунтування скарги посилається на те, що СВ прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розсування кримінального провадження, що було розпочато за його заявлю про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364,366 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розсувань за №0000313.
Вказує, що 05.082018 року в порядку ст.ст. 56, 220 КПК України, звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 з відповідним клопотанням. 09.08.2018 року ним отримано постанову від 08.08.2018 року про відмову у визнанні його потерпілим.
Вважає, оскаржувану постанову про відмову у визнанні його потерпілим незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси, і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 08 серпня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000313 та зобов`язати слідчого надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечили проти вимог скарги.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2017 року СВ прокуратури Закарпатської області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 за заявою ОСОБА_3 стосовно працівників Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що виразилося у підроблення висновку №22543/106/25/1-2017 від 26.06.2017 року та у неналежній перевірці за заявою ОСОБА_3 за фактом крадіжки мобільного телефону.
06.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 із клопотанням у кримінальному провадженні №0000313 про надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
За результатом розгляду вказаного клопотання старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим від 08.08.2018 року у кримінальному провадженні № 0000313. Постанова слідчого мотивована тим, що у своєму клопотанні ОСОБА_3 не вказав, яку саме шкоду заподіяно йому і яким саме діями та не надав будь яких підтверджуючих документів про спричинення шкоди. У зв`язку з цим клопотання є необґрунтованим і безпідставним.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.
Висновок слідчого про те, що клопотання заявника ОСОБА_3 про визнання його потерпілим є необґрунтованим і безпідставним, слідчий суддя вважає передчасним, оскільки в такому відсутні посилання на конкретні докази, які були зібрані досудовим слідством, чи конкретні обставини, встановлені в рамках кримінального провадження 0000313 від 05.09.2017 року.
На підтвердження висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 05.09.2017 року дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 08.08.2018 року немає очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, зазначеної ч.1 ст.55 КПК України, у зв`язку з чим постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 08.08.2018 року підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без повного та всебічного з`ясування обставин, які б свідчили про наявність чи відсутність факту спричинення ОСОБА_3 шкоди, а з`ясування цих обставин має суттєве значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для залучення останнього до провадження як потерпілого, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню та відповідно скарга в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, скарга в частині зобов`язати слідчого надати заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого до задоволення не підлягає, оскільки, у відповідності до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Таким чином, заявлені вимоги виходять за рамки повноважень наданих слідчому судді.

Керуючись статтями 5, 24, 55, 303, 304, 305, 306, 307 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 08.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000313 від 05.09.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.1 ст.364 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 08 серпня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000313.

Зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , чи іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000313 повторно розглянути питання про визнання заявника ОСОБА_3 потерпілим.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1