Справа №585/1303/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/26/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 585/1303/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_11 просить перерахувати строк його попереднього ув`язнення.

04.04.2017 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2017 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Своє рішення суд вмотивував тим, що правила ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015) розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, а ОСОБА_9 був засуджений до довічного позбавлення волі, яке не має кінцевого строку його відбуття.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Сумського обласного суду від 23.06.2001 ОСОБА_9 був засуджений за п. «г» ст.93 КК України (1960 р.) до покарання у виді довічного позбавлення волі. Початок строку відбування покарання був обчислений з 16.02.2001, тобто з дня фактичного затримання ОСОБА_9 .

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 18.09.2001 вказаний вище вирок у відношенні ОСОБА_9 був залишений без змін і в цей же день набрав законної сили, що підтверджується відповідним розпорядженням апеляційного суду.

У своєму клопотанні до суду першої інстанції про застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015) засуджений ОСОБА_9 просив зарахувати йому період знаходження під вартою з 16.02.2001 по 23.06.2001 як строк попереднього ув`язнення, а також врахувати, що він перебував у слідчому ізоляторі до 28.08.2004.

Розглянувши вказане клопотання засудженого та відмовивши у його задоволенні, суд першої інстанції дійшов висновку, що правила ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015) розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, в той час як ОСОБА_9 був засуджений до довічного позбавлення волі, яке не має кінцевого строку його відбуття.

Однак такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, прикінцевими положеннями ЗУ № 838-VІІІ передбачено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, а у приписах ч.5 ст.72 КК України (в редакції цього Закону) зазначено про те, що передбачені в ній правила зарахування строку попереднього ув`язнення мають застосовуватися у період дії цієї норми при засудженні осіб до позбавлення волі.

Таким чином, застосування до осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі, ЗУ № 838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені ч.5 ст.72 КК України правила зарахування у строк покарання час попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права засудженого на звернення з клопотанням про помилування.

До такого ж висновку дійшов і Верховний Суд України у своїй постанові від 26.10.2017 за результатами розгляду справи з підстави неоднакового застосування ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015), згідно якого норма про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих осіб, що засуджені до довічного позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження обчислюється з 16.02.2001 (з дня фактичного затримання засудженого) по набрання вироком Сумського обласного суду від 23.06.2001 законної сили, тобто по 18.09.2001 включно, а тому цей період часу підлягає зарахуванню із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно ч.1 ст.413 цього Кодексу, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з цих підстав.

Приймаючи нове рішення, колегія суддів вважає одночасно за необхідне задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_9 у вказаній вище частині та зарахувати йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16.02.2001 по 18.09.2001 включно.

Разом з тим, сам по собі факт знаходження ОСОБА_9 в установі попереднього ув`язнення після набрання судовим рішенням законної сили по 28.08.2004 і до моменту доставки до установи виконання покарання не може свідчити про його попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні, внаслідок чого цей термін не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015), а сам засуджений у такому випадку після набрання вироком суду законної сили вважається особою, що розпочав реально відбувати призначене йому за вироком суду покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_9 та зарахувати йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу останнього.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2017 відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 16.02.2001 по 18.09.2001 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4