Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/82/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький, кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року, якою клопотання засудженого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Тік, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, засудженого 18.04.2013 року Новопсковським районним судом Луганської області за п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення,
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання характеризується задовільно, за час відбування покарання допустив одне порушення порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, а саме поміщався до ДІЗО на 5 діб. На даний час вказане стягнення погашене, заохочень не має, що свідчить про недостатнє бажання засудженого ставати на шлях виправлення.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_8 не повністю довів своє виправлення.
Крім того, суд першої інстанції врахував те, що засуджений відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, а також те, що з часу відмови судом засудженому в задоволені заяви про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме з 29.11.2017 року, не сплинув однорічний термін, суд вважає за необхідне клопотання засудженого , залишити без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити.
Свої вимоги мотивує тим, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд першої інстанції мав врахувати той факт, що ОСОБА_8 до прибуття для відбування покарання у ВК № 49, 04.07.2017 року відбував покарання в Єнакіївській колонії № 52 Донецької області, яка під час здійснення антитерористичної операції була захоплена сепаратистами і у даний час знаходиться на непідконтрольній Україні території. За час перебування засудженого ОСОБА_8 в зазначеній колонії, після її захоплення сепаратистами так званої «ДНР» засуджений пережив чимало труднощів пов`язаних із перебуванням в колонії, яку контролювали і контролюють зараз бойовики. Ці труднощі пов`язані із перенесенням засудженим фізичних знущань, через його відмову вступити до лав терористів, залученням до примусової праці протягом 12 годин на добу без оплати, голодуванням, через відсутність забезпечення з боку України, обстріли артилерії тощо.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та його клопотання про умовно дострокове звільнення задовольнити.

Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки у виправній колонії де він відбуває покарання немає роботи. Крім того, суд не врахував, що він відбував покарання у Єнакіївській виправні колонії, яка була на території непідконтрольній Україні. В літку 2015 року «сепаратисти» захватили колонію, знущалися, заставляли працювати по 12 годин. Окрім того, стягнення накладене на нього під час відбування покарання у Єнакіївській виправні колонії не можна вважати законним.

В доповненні до апеляційної скарги засуджений зазначає, що всі стягнення накладені начальником колонії ДНР Новоросії від 01.09.2016року, 25.02.2016 року погашені.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які повністю підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення поданих апеляційних скарг та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Так, згідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не сам факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як наголошено в роз`ясненнях, викладених у пунктах 2 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», головною умовою для прийняття рішення суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З характеристики наданої ДУ «Петрівська виправна колонія №49» вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18.04.2013 року, за п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Початок строку 23.03.2018 року.

З 13.04.2012 року відбував покарання в Старобільському слідчому ізоляторі. За час відбування покарання вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

З 30.08.2013 року відбував покарання в Єнакієвській виправній колонії №52. За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії. Дане порушення виражалося у зберіганні заборонених речей. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.

З 11.04.2017 року відбував покарання у Маріупольському слідчому ізоляторі. За час відбування покарання вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

З 04.07.2017 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№49). За час відбування покарання вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не має. Не працевлаштований. До праці ставиться негативно.

Згідно вироку суду позову не має. Виконавчий лист до установи не надходив.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними дбайливого догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки.

По прибуттю до установи виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», але участі не приймає.

Засуджений за час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.

Комісією Петрівської виправної колонії (№49), розглянуто та прийнято позитивне рішення щодо зміни умов тримання засудженому ОСОБА_8 шляхом переведення його із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі (протокол №16 від 25.07.2017 року) але згідно заяви, засудженому відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми.

Комісією Петрівської виправної колонії (№49) відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол №16 від 25.07.2017 року).

Також, комісією державної установи Петрівська виправна колонія (№49) відмовлено в умовно - достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення (протокол №12 від 22.05.2018 року)(а.п.12).

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що за час відбування покарання засудженого ОСОБА_8 у Петрівській виправній колонії (№49), а саме з 04.07.2017 року, у поведінці засудженого не вбачається якісно позитивних змін у ставленні до роботи, навчання, тощо. А оскільки головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність, зокрема того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Перевіркою матеріалів встановлено, що наявні матеріали у клопотанні, відповідно до ст. 81 КК України не можуть бути підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, особиста характеристика засудженого також безумовно доводить про відсутність позитивних змін під час відбування покарання.

За вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо недостатності підстав вважати, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення і довів це сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому обгрунтовано відмовив йому у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого та його захисника про те, що ОСОБА_8 відбував покарання в Єнакіївській колонії № 52 Донецької області, у якій за час перебування засудженого, який пережив чимало труднощів пов`язаних із перебуванням в колонії, яку контролювали і контролюють зараз бойовики, не є вирішальними у розумінні ст. 81 КК України, а тому обґрунтовано не прийняті до уваги судом першої інстанції.

Також, доводи засудженого про те, що накладені стягнення від 01.09.2016року, 25.02.2016 року є незаконними, колегія суддів приймає до уваги, проте, оскаржувана ухвала не містить посилання на вказані стягнення, а отже вони не приймаються до уваги при ухваленні судового рішення.

Разом з цим, є посилання на стягнення від 05.12.2013 року на 5 діб ДІЗО, яке накладене до початку конфлікту на сході України, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, яку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 537, 539, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого, ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
Апеляційного суду ОСОБА_2