Справа № 448/1307/16-к 1-кп/441/7/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000630 від 24.09.2015р. на

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгомостиська Мостиського р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судженого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Родатичі Городоцького р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, з середньою освітою, не одруженого, працюючого комірником у ТзОВ «Рітейл Україна» (м. Львів, вул. Городоцька, 357), раніше не судженого, проживаючого на АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с Довгомостиська Мостиського р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судженого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 185 КК України (на кожного), суд

в с т а н о в и в :

відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР 24.09.2015р. за № 0000630 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кожен, обвинувачуються в тому, що 23.09.2015р. біля 23 год. 30 хв., за попередньою змовою, в групі, на автомобілі «Volkswagen LT 35» р.н. НОМЕР_1 , який був у користуванні ОСОБА_9 , приїхали на територію новобудови ОСОБА_12 на АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали десять дерев`яних кроков, кожна розміром 7см х 14см х 5м, загальною вартістю 1 000 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, кожного.

Вказане обвинувачення суд вважає недоведеним виходячи з наступного.

В суді обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, показав, що з 27 серпня по 26 вересня 2015р. з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зводили фундамент та стіни прибудови до будинку ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., що каркас даху прибудови зводив у жовтні 2015р. без ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , крокви на дах купив 06.10.2015р. на підприємстві у с. Бартатів Городоцького р-ну Львівської обл., за кошти власників будинку, крадіжки кроков із новобудови ОСОБА_15 23.09.2015р. ні сам, ні в групі з іншими, не вчиняв, просить про оправдання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, показав, що із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з 27 серпня по 26 вересня 2015р. влаштували фундамент і звели стіни прибудови до будинку у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., у зведенні каркасу даху прибудови участі не брав, крадіжки кроков із новобудови на АДРЕСА_3 . 23.09.2015р. не вчиняв, визнавальні покази на досудовому слідстві, в т.ч. при слідчому експерименті, про участь свою та ОСОБА_9 і ОСОБА_11 у крадіжці давав під тиском, просить про оправдання.

Обвинувачений ОСОБА_11 в суді вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, показав, що із ОСОБА_10 і ОСОБА_9 з 27 серпня по 26 вересня 2015р. зводили фундамент і стіни прибудови до будинку у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., участі у роботах з облаштування даху такої не брав, крадіжки кроков із новобудови на АДРЕСА_3 , в т.ч. із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 23.09.2015р. не вчиняв, визнавальні покази на досудовому слідстві давав через погрози, просить про оправдання.

Допитані в суді свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_17 показали, що були понятими при проведенні 20.05.2016р. слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , що останній у спокійній обстановці показав на новобудову на вул. 1-го Листопада у м. Судова Вишня, з території якої, в групі з ОСОБА_10 , викрали десять кроков, які помістили в автомобіль, що знаходився поруч, з місця події поїхали.

Свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 в суді показали, що були понятими при проведенні 24.06.2016р. слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , що свідок самостійно показав дорогу на подвір`я новобудови на АДРЕСА_4 , звідки викрадав крокви, які занесли в автомобіль.

Свідок ОСОБА_20 показала, що як представник служби у справах дітей Мостиської РДА, 01.10.2015р. була присутня при допиті слідчим ОСОБА_21 неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , котрий виглядав втомленим, але спокійно показував, що з іншим хлопцем, який теж є у райвідділі, у вечірній час, вчинили викрадення кроков.

Відповідно до ч. 7 ст. 97 КПК України, у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою, стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

З огляду на це показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , в частині показів з чужих слів, тобто щодо пояснень неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , під час проведення з ними слідчих дій, про обставини в чинення ними злочину, суд визнає недопустимими доказами.

За положеннями ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Слідчі експерименти з неповнолітніми свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_10 проведені відповідно 20.05.2016р. і 24.06.2016р., а 21.07.2016р. їм (кожному) повідомлено про підозру.

З урахуванням вищенаведеного надані стороною обвинувачення протоколи проведення слідчого експерименту від 20.05.2016р. з участю свідка ОСОБА_11 та від 24.06.2016р. з участю свідка ОСОБА_10 , з огляду встановлення їх очевидної недопустимості, в судовому засіданні 03.02.2017р. визнані недопустимими доказами.

На підтвердження винуватості обвинувачених у провадженні стороною обвинувачення надавались як докази протокол огляду місця події від 13.10.2015р. під час якого оглядався будинок ОСОБА_13 , що у с. Рясне-Руська Яворівського р-ну Львівської обл. та протокол огляду місця події від 12.09.2016р. під час якого оглядався будинок ОСОБА_14 у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 2 статті 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Стаття 233 КПК України встановлює винятки із загального правила (недоторканість житла чи іншого володіння особи) можливість проникнення в житло тільки на підставі ухвали слідчого судді чи за добровільною згодою особи яка ним володіє або у невідкладних випадках, зазначених у ч. 3 ст. 233 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 233 КПК України передбачено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який здійснює наступний судовий контроль, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

У протоколах огляду місця події від 13.10.2015р. та 12.09.2016р. не вказано на підставі якої ухвали слідчого судді проведено вказану слідчу дію, суду не надано доказів, що слідчий звертався з відповідним клопотанням і мав дозвіл суду на проведення огляду після здійсненого наступного судового контролю.

З врахуванням вищенаведеного надані стороною обвинувачення протоколи проведення огляду місця події від 13.10.2015р. та 12.09.2016р., з огляду встановлення їх очевидної недопустимості, в судовому засіданні 03.02.2017р. визнані недопустимими доказами.

Дослідивши висновок експерта ОСОБА_22 від 16.09.2016р. № 9/437, яким встановлено ринкову вартість дерев`яної крокви в сумі 68 грн. 80 коп., суд не приймає його, як допустимий доказ, виходячи з такого.

Із змісту вищеозначеного висновку та пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_22 убачається, що огляд об`єкта дослідження проведено разом із слідчим 09.09.2016р. у житловому будинку в с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл.

З урахуванням положень ст.ст. 233, 234, 237 КПК України такий огляд мав би бути проведений виключно на підставі дозволу слідчого судді.

Між тим, суду не надано доказів, а в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили, що слідчий мав дозвіл на проведення вищеозначеного огляду, як і немає доказів, що такий огляд був процесуально зафіксований.

Таким чином огляд експертом об`єкта дослідження проведено з порушенням вимог КПК України, що зумовлює недопустимість такого огляду і як наслідок недопустимість як доказу висновку експерта проведеного на підставі такого огляду.

Із заяви потерпілого ОСОБА_12 від 24.09.2015р. до правоохоронних органів убачається, що з території його новобудови на вул. 1-го Листопада у м. Судова Вишня Мостиського р-ну викрадено десять дерев`яних кроков розміром 70мм х 140мм х 4,5м, чим заподіяно шкоду на 1 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_12 в суді показав, що 24.09.2015р., на території своєї новобудови на вул. 1-го Листопада у м. Судова Вишня Мостиського р-ну Львівської обл., виявив відсутність десяти кроков, довжиною до 5м кожна, що 13.10.2015р. при огляді даху прибудови до будинку у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., бачив крокви, схожі на викрадені у нього.

З протоколу огляду місця події від 24.09.2015р. з фототаблицею в додатку видно, що таким є земельна ділянка ОСОБА_12 із новобудовою у м. Судова Вишня Мостиського р-ну Львівської обл., при новобудові складені у стоси крокви та інше.

Із протоколу огляду місця події від 20.08.2016р. з фототаблицею в додатку (т.1 а.153-159) убачається, що на даху тераси будинку ОСОБА_14 у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., виявлено дев`ять кроков: дві розміром 7см х 14см х 4,5м, три 7см х 14см х 3,5м, інші - не обмірювались.

З показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_13 убачається, що до 26 вересня 2015р. ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 облаштували фундамент і звели стіни прибудови до їх будинку у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл. Роботи по облаштуванню даху проводив ОСОБА_9 з іншими особами, при цьому за їхні кошти придбав 06.10.2015р., на підприємстві у с. Бартатів Городоцького р-ну Львівської обл., п`ятнадцять кроков, частина яких використана для каркасу даху прибудови, решта на інші потреби.

Свідок ОСОБА_23 в суді показала, що ОСОБА_11 не був на навчанні у Судововишнянському професійному ліцеї у вересні 2015р., що в цей час, зі слів матері, він підзаробляв на будові.

Заява потерпілого ОСОБА_12 , його показання в суді, протоколи огляду місця події від 24.09.2015р. і 20.08.2016р. та показання вищенаведених свідків не можуть бути покладені в основу доведеності вини обвинувачених, з огляду на наступне.

Заява потерпілого ОСОБА_12 від 24.09.2015р. та пояснення в суді свідка ОСОБА_23 носять інформативний характер.

При огляді місця події 24.09.2015р. обміру або ж іншого дослідження кроков, що залишались у стосі при новобудові ОСОБА_12 , не проводилось.

Крокви виявлені під час огляду 20.08.2016р. на даху тераси будинку ОСОБА_14 у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл. обміряні вибірково, однак будь-якого експертного дослідження щодо встановлення їх виду, класу або ж тотожності з кроквами на новобудові ОСОБА_12 слідчим не проводилось, не заявлялись такі клопотання й стороною обвинувачення в ході судового розгляду цього провадження.

Показання потерпілого ОСОБА_12 про те, що 13.10.2015р. при огляді даху прибудови до будинку у с. Підрясне Яворівського р-ну Львівської обл., він бачив крокви, схожі на викрадені у нього 24.09.2015р., суд розцінює як припущення, яке жодним чином не доводить, що це крокви викрадені, або ж про причетність до крадіжки обвинувачених.

Свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_13 обставин, які б прямо або опосередковано вказували про належність ОСОБА_12 змонтованих на даху їх прибудови кроков не вказали, підтвердили покази ОСОБА_9 про придбання ним 06.10.2015р. на підприємстві у с. Бартатів Городоцького р-ну Львівської обл. кроков.

Покази в суді свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_24 про те, що вони спілкувались по телефону з приводу звернення ОСОБА_12 у правоохоронні органи через крадіжку кроков, не достатні для висновку про винуватість обвинувачених, оскільки свідки очевидцями події не були, про обставини, які б безпосередньо свідчили про причетність ОСОБА_9 або ж інших обвинувачених до крадіжки не вказали.

Наданий стороною захисту товарний чек ТзОВ «Вікторія Павер Вуд» від 06.10.2015р. доводить виключно факт реалізації підприємством будівельних матеріалів, такий належно не відкритий стороні обвинувачення і потерпілому, що виключає можливість його використання в якості належного доказу.

Та обставина, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на досудовому слідстві давали визнавальні покази про причетність свою та ОСОБА_9 до крадіжки у ОСОБА_12 23.09.2015р. кроков, не можуть бути поставлені в обґрунтування вини, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Учасники судового провадження проти закінчення з`ясування обставин встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами не заперечували.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що (серед інших) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Враховуючи викладене суд вважає, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні кожним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому кожного із них слід визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведеністю обвинувачення.

Процесуальні витрати у провадженні складають 351 грн. 84 коп. і відносяться судом за рахунок держави.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався, цивільний позов у провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 7-9, 17, 22, 84-87, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кожного, визнати невинуватим та виправдати за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з недоведеністю обвинувачення.

Процесуальні витрати у провадженні в сумі 351 грн. 84 коп. віднести за рахунок держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_1