Справа № 727/7992/18
Провадження № 1-кп/727/351/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 31.07.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000036 від 19.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця села Чудей, Сторожинецького району, Чернівецької області, з вищою освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В період часу з грудня 2017 по лютий 2018 року ОСОБА_4 , маючи на меті налагодження незаконної співпраці із працівниками Служби безпеки України в Чернівецькій області для забезпечення можливості безперешкодного здійснення протиправної діяльності шляхом організації переміщення підакцизних товарів - тютюнових виробів через державний кордон України на територію Румунії поза митним контролем за для отримання тимчасового незаконного заробітку, при спілкуванні на території Чернівецької області зі старшим оперуповноваженим на особливо важливих об`єктах 7 відділу 6 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_6 , обумовив останньому можливість надання йому особисто неправомірної вигоди за не перешкоджання та сприяння із використанням його службового становища у протиправній діяльності з переміщення тютюнових виробів через державний кордон України та розуміючи протиправність своїх намірів, надав час ОСОБА_6 на їх обміркування. При цьому, ОСОБА_4 , в силу значного попереднього досвіду роботи у в підрозділах Служби безпеки України (більше 30-ти років) та отриманої вищої освіти, достовірно усвідомлював, що відповідні підрозділи СБУ здійснюють контррозвідувальне забезпечення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 та його структурних підрозділів, і володів знаннями, що згідно Закону України «Про Службу безпеки України», Служба безпеки України є державним правоохоронним органом спеціального призначення. Крім цього, відповідно до положень ст. 10 цього Закону, підрозділи військової контррозвідки входять до складу Центрального управління Служби безпеки України.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 достовірно знав (не міг не знати), що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого на особливо важливих об`єктах 7 відділу 6 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, є службовою особою, яка наділена спеціальними повноваженнями на здійснення функцій представника влади.

08.02.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , при зустрічі із ОСОБА_6 на території смт. Глибока, Глибоцького району, Чернівецької області, достовірно знаючи із досвіду попереднього спілкування з ОСОБА_6 , що останній є співробітником СБ України та знаходиться при виконанні службових обов`язків, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 уповноважений на виявлення, припинення правопорушень пов`язаних з переміщенням товарів через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, в тому числі вчинених за участі або сприяння працівників структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_2 і при виявленні таких правопорушень зобов`язаний вживати заходів спрямованих на їх припинення та документування, переслідуючи мету налагодження незаконної співпраці зі співробітником СБ України, зазначив ОСОБА_6 про свій намір розпочати протиправну діяльність з переміщення тютюнових виробів через державний кордон України з території Чернівецької області до Румунії, і усвідомлюючи незаконність даної діяльності та можливе правове переслідування з боку правоохоронних органів за такі неправомірні дії, підтвердив дійсність свого умислу та висловив ОСОБА_6 пряму словесну пропозицію наміру надати йому особисто неправомірну вигоду в розрахунку 50-60 євро за одну безперешкодно переміщену коробку із тютюновими виробами через державний кордон України, за не вчинення ним дій, спрямованих на перешкоджання в такій протиправній діяльності та за сприяння даній діяльності шляхом здійснення незаконних домовленостей зі співробітниками структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_2 , одночасно вказавши, що загальна сума коштів буде залежати від кількості переміщених коробок із тютюновими виробами та буде ним надана безпосередньо перед переміщенням їх через державний кордон України.

05.06.2018 близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, зустрівся з ОСОБА_6 в м. Чернівці, поряд з торгівельним кіоском на розі вулиць Головної та О. Гузар, перебуваючи в автомобілі марки «Mercedes-Benz Е250» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_6 . В ході спілкування, ОСОБА_4 діючи в підтвердження своїх дійсних намірів направлених на надання неправомірної вигоди, повідомив про те, що має намір 06.06.2018 в період часу з 04:00 години по 05:00 годин організувати та здійснити переміщення 15 коробок тютюнових виробів через державний кордон України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в межах 747 прикордонного знаку та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою забезпечення безперешкодного здійснення даної протиправної діяльності, надав ОСОБА_6 попередньо запропоновану неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 750 євро, що в гривневому еквіваленті станом на 05.06.2018 становило 23004,15 гривень, чим довів свій злочинний умисел спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, до кінця.0

ОСОБА_4 в засіданні свою вину у вчиненні наведеного злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в кримінальному провадженні, із якими ОСОБА_4 повністю погодився в судовому засіданні. Між ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 31.07. 2018 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_4 за ст.369 ч.1 КК України, з застосуванням ст.. 55 КК України покарання у виді штрафу в розмірі (750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) грн. 12750 грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функція строком на два роки.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено. ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також, ОСОБА_4 розуміє і йому було роз`яснено, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 369 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди є добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є беззастережне визнання ним вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 31.07.2018 року, узгоджену сторонами угоди міру; судом враховується і особа обвинуваченого, його вік, наявність постійного місця проживання і реєстрації за яким ОСОБА_4 характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікаря нарколога і лікаря психіатра.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджене сторонами покарання підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді застави - залишити до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України та п.3 ч.1 ст.96-2 КК України.

Судом в засіданні установлено, що на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави за для забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого мені кримінального правопорушення не встановлено.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що слід повернути заставодавцю ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) , мешканки АДРЕСА_2 заставу нею внесену на депозитний рахунок територіального управління ДСА України в Чернівецькій області в розмірі 120000.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 394, 469,472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2018 року, що в суд поступила 02.08.2018 року між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором військової прокуратури чернівецького гарнізону ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст. 369 ч.1 КК України та призначити узгоджене, за ст.. 369 ч.1 КК України, з застосуванням ст.. 55 КК України покарання у виді штрафу в розмірі (750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) грн. в розмірі 12750 грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функція строком на два роки.

Визначений розмір штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави залишити до вступу вироку в законну силу.

Після набрання чинності вироком суду, повернути заставодавцю ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), мешканки АДРЕСА_2 заставу внесену 13 червня 2018 року нею на депозитний рахунок № 8745 територіального управління ДСА України в Чернівецькій області в розмірі 120 000.00 грн.

Речовий доказ по справі за постановою слідчого від 06.06.2018 року грошові кошти в сумі 124 румунських лей, 35 євро та 8 гривень, мобільний телефон марки Самсунг червоного кольору, що відповідно здані до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці вул.. Н. Сотні, 2Б) після набрання чинності вироком повернути за належністю - ОСОБА_4 .

До грошових коштів за постановою слідчого від 06.06. 2018 року визнаних речовим доказом, в сумі 750 євро, які були предметом злочину неправомірної вигоди - застосувати спеціальну конфіскацію, відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, передавши вказану суму (750 євро) у власність держави Україна.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1