Справа №705/2302/18
1-в/705/664/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі

судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонний судом Черкаської області та ДУ «Уманська виправна колонія (№129)» клопотання захисника ОСОБА_3 , поданого в інтересах засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»

з участю:

прокурора ОСОБА_5

засудженої (в режимі відеконференції) ОСОБА_4

захисника ОСОБА_3

представника УВК №129 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Захисник ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах засудженої ОСОБА_4 , яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Уманська виправна колонія (№ 129)», із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році». В клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, що належить їй на праві власності. Керуючись вимогами ч.4 ст.70 КК України, ураховуючи, що злочин обвинувачена вчинила до постановлення попереднього вироку Апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року, яким її визнано винною за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, та з застосуванням ст.70 КК України, засуджено до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності, - за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності. Рішення Голосіївського районного суду м.Києва набрало законної сили 13.07.2017 року. У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано обвинуваченій ОСОБА_4 покарання відбуте частково за попереднім вироком та рахується строк відбування покарання останній з 27.02.2015 року (дата затримання після вступу попереднього вироку в законну силу). З зазначеного строку, його частину, починаючи з 28.05.2015 року по 12.06.2017 року, керуючись вимогами ст.72 КК України, зараховано обвинуваченій з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинувачена, яка відбуває покарання, була доставлена та перебувала в установі попереднього ув`язнення в зв`язку з участю у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження.

Якщо перерахувати термін перебування в Київському СІЗО, то загальний термін перебування дорівнює 1770 днів, що дорівнює 5 років 4 місяці, тобто більше 3/4 частини строку покарання. За час перебування в Київському СІЗО характеризується з позитивної сторони, дотримувалась встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи. Вину у скоєному злочині визнає. Сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджена довела своє виправлення. Злочини, за які засуджена ОСОБА_4 , були вчинені в період з 2008 року по 2013 рік. На цих підставах просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

Додатково захисник в клопотанні повідомив, що за час перебування в Київському СІЗО ОСОБА_4 підірвала своє здоров`я, а саме у неї було встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик високий. Тому на даний час потребує термінового лікування в стаціонарі.

У судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що стаття 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» перебачає скорочення наполовину невідбутого строку покарання. Положення статті розповсюджуються на тяжкі і особливо тяжкі злочини. Його підзахисна вчинила злочини у період з 2008 по 2013 роки, тому підпадає під дію зазначеного закону, який не передбачає обмежень у застосуванні до осіб, які на день набрання ним чинності ще не були засуджені. Зазначив, що вони раніше зверталися по питанню застосування амністії, але на підставі статей 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році» і їм було відмовлено. В даному випадку вони звертаються на підставі статті 6 вказаного Закону.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 підтримала клопотання свого захисника, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання засудженої, посилаючись на те, що згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Стаття 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону. На час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» 19 квітня 2014 року, ОСОБА_4 не перебувала у статусі засудженої, а була затримана лише в лютому 2015 року. Крім того, згідно статті 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» на стадії судового розгляду кримінальної справи суд, встановивши наявність акта амністії, міг звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, проте судом було відмовлено. Вказане підтверджується ухвалою касаційної інстанції від 16 липня 2015 року.

Представник ДУ «Уманська виправна колонія (№ 129)» у судовому засіданні покладався на думку суду.

Вислухавши доводи захисника та засудженої, думку представника УВК №129, висновок прокурора, вивчивши матеріали особової справи та клопотання захисника засудженої, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення із таких підстав.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2014 року ОСОБА_4 була засуджена за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.77 КК України без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2014 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди скасовано. Постановлено в цій частині новий вирок. Визнано ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з часу її затримання. В решті вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2014 року залишено без змін.

25 лютого 2015 року ОСОБА_4 затримана на виконання вироку апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.07.2015 року вирок Апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року ОСОБА_4 визнана винуватою та їй призначено покарання за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, що належить їй на праві власності. Керуючись вимогами ч.4 ст.70 КК України, ураховуючи, що злочин обвинувачена вчинила до постановлення попереднього вироку Апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року, яким її визнано винною за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, та з застосуванням ст.70 КК України, засуджено до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності, - за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначене у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності. У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано обвинуваченій ОСОБА_4 покарання відбуте частково за попереднім вироком та рахується строк відбування покарання останній з 27.02.2015 року (дата затримання після вступу попереднього вироку в законну силу). З зазначеного строку, його частину, починаючи з 28.05.2015 року по 12.06.2017 року, керуючись вимогами ст.72 КК України, зараховано обвинуваченій з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинувачена, яка відбуває покарання, була доставлена та перебувала в установі попереднього ув`язнення в зв`язку з участю у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року набрав законної сили 13.07.2017 року.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року.

Захисник в клопотанні просить суд застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та скоротити наполовину не відбуту частину покарання.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та /або особливо тяжких злочинів.

Вивченням особової справи засудженої встановлено, що ОСОБА_4 була засуджена вироком Апеляційного суду Київської області від 10.11.2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання з застосуванням ч.4 ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Тобто, ОСОБА_4 була засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, і останній раз засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться: ч.3 ст.190 КК України до тяжкого злочину, ч.4 ст.190 КК України до особливо тяжкого злочину.

Крім того, згідно статті 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» не відбувала покарання, до ОСОБА_4 неможливо застосувати положення статті 6 цього Закону в частині скорочення невідбутої частини покарання з обчисленням від дати набрання чинності Законом.

Так як ОСОБА_4 не підпадає під перелік осіб, відносно яких може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки має дві і більше судимості за вчинення умисного тяжкого та умисних особливо тяжких злочинів, а також на день набрання чинності цим Законом не відбувала покарання і їй неможливо скоротити невідбуту частину такого покарання, тому клопотання захисника засудженої про застосування відносно засудженої ОСОБА_4 статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст.6, 8, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , поданого в інтересах засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1