Провадження № 1-кс/344/8031/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001860 від 12.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 04 серпня 2018 року о 23:43 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , з метою безоплатного проходу у приміщення магазину - студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », пройшли в під`їзд зазначеного будинку. Там, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у суспільстві ігноруючи присуність трьох невстановлених слідством осіб, та нормами моральності щодо мирного співіснування, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 застосували насильство, що виразилося у нанесенні численних ударів руками та ногами охоронцю закладу ОСОБА_10 .. При цьому із приміщення, де розпочались злочинні дії, боячись за своє життя та здоров`я втекли двоє невідомих осіб, а ОСОБА_6 зачинив вхідні двері, з метою не допущенні інших осіб приміщення та слідкував за діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_6 , намагався пройти у приміщення магазину-студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В той час, до місця вчинення злочину надійшов ОСОБА_11 , який будучи обуреним діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зробив зауваження останнім з метою припинення вчинення ними хуліганських дій, та не пропустив ОСОБА_6 у приміщення магазину студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Реагуючи на дії ОСОБА_11 , як особи яка намагалася припинити хуліганські дії, продовжуючи злочинну діяльність, зневажливо ставлячись до загально визнаних правил поведінки у суспільстві та норм моральності, ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_11 удари в різні ділянки тіла. До злочинних дій ОСОБА_6 приєдналися ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які також почали наносити удари руками та ногами ОСОБА_11 , при цьому, коли невстановлена слідством особа, присутня під час злочинних дій, боячись за своє життя та здоров`я намагалася втекти із місця події, то ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком в область грудної клітки.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , проявляючи винятковий цинізм, продовжили наносити удари руками та ногами лежачому на підлозі ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виявляючи винятковий цинізм, продовжили наносити удари ОСОБА_10 , який втікав від них по сходах.

В подальшому, до злочинних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , виявляючи винятковий цинізм, приєдналися ОСОБА_7 та ОСОБА_9 які наносили беззахисному ОСОБА_11 удари руками та ногами.

15 жовтня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Матеріалами клопотання також зазначено про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років. Усвідомлюючи неминучість покарання за вчинене, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного, з метою запобігання вказаному ризику є необхідність в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки на даний час у кримінальному провадженні є достатньо підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність вказаного ризику, просив врахувати те, що підозрюваний працює та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15 жовтня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 296 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показами свідка ОСОБА_13 , відеозаписом з камери відеоспостереження, протоколом освідування особи ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, вважаю, що єдиною доведеною підставою для застосування такого запобіжного заходу, зазначеного та підтвердженого стороною обвинувачення є тяжкість вчинення злочину. Однак, слід враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, працює приватним підприємцем, неодружений та раніше не судимий.

При зверненні до суду з клопотанням стороною обвинувачення зазначено,що підозрюваний не працює, однак як вбачається з виписки з ЄДРЮО, витягу з реєстру платників єдиного податку та договору оренди підозрюваний ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність в м.Яремче та проживає в підсобному приміщенні за місцем знаходження ресторану, що не може вважатися житлом в розумінні КПК України.

Також, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке згідно з ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відтак з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, беручи до уваги специфіку роботи підозрюваного, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Яремче Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 20 листопада 2018 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 доручити здійснювати старшому слідчому в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_14 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 17.10.2018 року.