Справа № 344/6893/18
Провадження № 11-сс/779/186/2018
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 -

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 липня 2018 року включно без визначення розміру застави. Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 постановлено здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Зміст апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали ст.194 КПК України, оскільки не встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину та не навів хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

21.05.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Однак, в матеріалах провадження немає належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину, підозрюваний категорично заперечив свою причетність до вчинення злочину.

Окрім того, голослівними є посилання на те, що до ОСОБА_8 не можна застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів.

Вважає, що ухвала слідчого судді не може залишатися в силі, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2008 року близько 15 год. ОСОБА_8 , представившись електриком, проник в приміщення квартири АДРЕСА_1 . З метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 почергово приставляючи ніж до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висловивши погрози спричинення ножем тілесних ушкоджень, наказав їм віддати мобільні телефони ті інші цінні речі. Будучи наляканими та, сприйнявши погрози як реальні, останні віддали підозрювані цінні речі та мобільні телефони, чим ОСОБА_8 спричинив потерпілим шкоду.

21.05.2018 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обґрунтованість якої на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Встановлено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, фактично ОСОБА_8 з метою переховування від органів досудового розслідування і суду, а також уникнення кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі за вчинений злочин, виїхав у Російську Федерацію, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з метою уникнення ним від кримінальної відповідальності, вчинити інший злочин.

Виїхавши за межі України у 2008 році ОСОБА_8 , не тільки намагався уникнути відповідальності за скоєний особливо тяжкий злочин в Україні , але й продовжив злочинну діяльність на території РФ , за що був засуджений до восьми років позбавлення волі та екстрагований після відбування покарання.

Враховуючи наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до переконання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя повністю дотримався вимог норм процесуального права.

Висновок слідчого судді про те, що обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати більш м`який запобіжний захід, ґрунтуються на матеріалах справи.

Стороною захисту не було надано жодного доказу на підтвердження того факту, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту.

Одночасно, апелянт покликається, що суд незаконно не визначив розмір застави, чим фактично позбавив ОСОБА_8 права скористатись можливістю внесення обґрунтованого розміру застави.

Однак, згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому у слідчого судді були наявні підстави не визначати розмір застави у кримінальному провадженні і апеляційний суд, враховуючи обставини провадження та особу підозрюваного, погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки в конкретному випадку визначення застави являється правом суду, а не його обов`язком.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, а ухвала слідчого судді ст.196 КПК України.

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також вищевказані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не виключить ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 194, 198, 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3