Ухвала
Іменем України
10 травня 2018 р.

м. Київ
справа № 757/59087/17-к

провадження № 51-5975 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від та 20 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), та про зобов`язання вчинити дії, оскільки особою, яка подала скаргу, не додано доказів того, що компетентними посадовими особами Генеральної прокуратури України було самостійно виявлено ознаки кримінального правопорушення або особа зверталася до органів прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 29 грудня 2017 року виправив описку в зазначеній ухвалі, зазначивши, що ОСОБА_4 оскаржила дії прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої атикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року, оскільки вказана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з вищевказаними судовими рішеннями.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року вбачається, що відповідно до довідки слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в програму «Д-3», а саме в статистичну картку № 757/59087/17-к у провадженні за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України було помилково прикріплено невірний проект ухвали від 04 грудня 2017 року.

Отже ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року фактично не існує, а тому вимоги ОСОБА_4 в частині скасування зазначеної ухвали розгляду не підлягають.

Що стосується вимог ОСОБА_4 про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, то суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Так, ОСОБА_4 звернулася до суду в поряду статті 303 КПК зі скаргою на бездіяльність прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої атикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, в задоволенні якої було відмовлено, оскільки особою, яка подала скаргу, не додано доказів того, що компетентними посадовими особами Генеральної прокуратури України було самостійно виявлено ознаки кримінального правопорушення або особа зверталася до органів прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_4 оскаржила його до апеляційного суду, який відмовив у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді.
В касаційній же скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та ухвали апеляційного суду.
Проте, згідно з вимогами частини 3 статті 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Тоді як, положення статті 309 КПК містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.
Оскільки до переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, що визначений у статті 309 КПК, не входить рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги особи на бездіяльність слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР, то воно і не може бути предметом апеляційного оскарження.
Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
При тому, що оскаржена нею ухвала слідчого судді відповідно до чинного кримінального процесуального закону не підлягає самостійному оскарженню і в касаційному порядку.
Відповідно пункту 2 частиною 2 статті 428 КПК, суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись пункту 2 частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3