Номер справи 289/1148/18
Номер провадження 1-кс/289/244/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2018 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Радомишльського ВП ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000313 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Подільським РУГУ МВС України в м. Києві 29.01.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

09.06.2018 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 08.06.2018 біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив замах на вбивство відносно присутнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому чотири ножових поранення в життєво важливі органи, однак, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від ОСОБА_5
09.06.2018 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочин, наразі досудове слідство триває, наявні ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 , клопотання підтримав та пояснив, що ОСОБА_5 , 08.06.2018, вчинивши замах на вбивство ОСОБА_8 , не повідомивши працівників поліції, не надавши медичної допомоги потерпілому, не викликавши швидкої медичної допомоги, покинув місце події та втік в ліс, де переховувався до ранку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочин, перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, до того ж знаряддя вчинення злочину на даний час не знайдено, лише зі слів підозрюваного відомо, що це був перо чинний ніж, проте докази цього відсутні, підозрюваний, перебуваючи на волі, може приховати або знищити знаряддя злочину.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане суду клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в ньому, при цьому зазначив, що потерпілому завдані тяжкі тілесні ушкодження, останній на даний час знаходиться у Радомишльський ЦРЛ в тяжкому стані, підозрюваний не співпрацює з працівниками поліції щодо встановлення місцезнаходження знаряддя злочину, більшість свідків проживає у с. Березці Радомишльського району Житомирської області, а тому числі і сім`я потерпілого, тому в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти тиск на свідків чи іншим чином впливати на хід досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому ОСОБА_5 запевняв суд, що буде з`являтися по першому виклику до органів слідства та суду, зазначив, що його співмешканка є особою з інвалідністю, а мати жінка похилого віку, їм обом потрібна допомога по господарству. Також ОСОБА_5 повідомив, що він захищав свою співмешканку, яку в той день побив потерпілий, у зв`язку з чим перебував у тяжкому емоційному стані, дуже шкодує за скоєне. Втік у ліс, оскільки знаходився у шоковому стані, зранку самостійно повернувся додому.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 зазначив, що відсутні докази наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України. До того ж зазначив щодо поганого стану здоров`я ОСОБА_5 , однак, наразі відсутні підтверджуючі дані обставини документи, оскільки вони знаходяться в м. Києві.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, вважає за необхідне задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Витягом з кримінального провадження № 0000313 підтверджується факт внесення 08.06.2018 до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме відносно того, що 08.06.2018 біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив замах на вбивство відносно присутнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому чотири ножових поранення в життєво важливі органи, однак, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від ОСОБА_5
09.06.2018 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
09.06.2018 згідно з вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Підставами для такої підозри є дані: огляду місця події, протоколів допиту свідків.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Як передбачено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_5 являється раніше судимою особою, тому суд враховує положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Передчасно робити висновки про те, що підозрюваний визнає себе винним, сприяє розкриттю злочину. Питання про винність або невинність підозрюваного, остаточної кваліфікації його дій будуть досліджуватися судом при розгляді справи по суті. На даному етапі судочинства вони не вирішуються. Досудове розслідування не закінчено, до того ж знаряддя злочину не знайдено, існує ризик його приховування чи знищення.
Крім того судом враховується, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя і запобіганню спробам переховуватися від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Отже, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим застосування відносно ОСОБА_5 тримання під вартою та недостатнім для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено, доказів того, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати під вартою, суду не надано.
З положень ч. 3 ст. 183 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частина 4 ст. 183 КПК України вказує на те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно до наведеного обґрунтування необхідності застосування даного запобіжного заходу, кваліфікації інкримінованого злочину, в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Радомишльського ВП ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000313 від 08.06.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Строк дії даної ухвали починається з 09.06.2018 та закінчується 07.08.2018.
Дана ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)