1Справа № 335/8547/18 1-кс/335/5718/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001763 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0001763 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 08.06.2017 року до Олександрівського ВП надійшла ухвала Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 про те, що посадові особи підробили документ, який видається чи посвідчується підприємством.

В ході проведення досудового розслідування у якості потерпілої допитано ОСОБА_4 , яка показала, що з 1961 р. по теперішній час, вона мешкає у кв. АДРЕСА_1 . Вказаний будинок одноповерховий, та має дві житлові квартири, та одне не житлове приміщення, що займає ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Також потерпіла пояснила, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 та комунальних підприємств міста вчинили незаконні дії стосовно підвальних приміщень - фундаменту будинку АДРЕСА_1 , які є невід`ємною частиною вказаного будинку, та використовувалися мешканцями в якості допоміжного приміщення. В результаті незаконних оборудок, підвальні приміщення були штучно відокремлені від будинку, умовно визнані нежилими і продані комерційним структурам, чим знехтувано і грубо порушено право власності мешканців. Крім цього, ОСОБА_4 пояснила, що вказаний будинок будувався ще у 1875 р., та не за сучасними вимогами. Згідно акту обстеження будинку, на підставі якого прийнято рішення виконкому ІНФОРМАЦІЯ_1 №12 від 22.01.1987 р., будинок визнано «ветхим» та таким, що не підлягає капітальному ремонту, та було прийнято рішення про відселення мешканців і надання їм житла в першочерговому порядку. За вказаним рішенням, всі вивільнені приміщення будинку (підвальні) надані мешканцям будинку у користування до відселення чи зносу будинку. Згідно реєстраційного посвідчення будинку 1954 та 1994 років, та технічного паспорту (інвентарна справа БТІ) будинок в цілому житловий. Жодного запису, жодної відмітки про присвоєння підвальному приміщенню будинку статусу «нежитлового» в матеріалах інвентаризаційної справи за цей час немає. Згідно рішення ЗМР №8 від 31.01.2007 року «Про затвердження зведеного переліку затверджених пам`яток архітектури м.Запоріжжя» під пунктом 44 значиться «Житловий будинок ОСОБА_7 » - це і є будинок по АДРЕСА_2 . Також, ОСОБА_4 пояснила, що пізніше в інвентарній справі будинку виникли незрозумілі і безпідставні виправлення, та нумерація сторінок інвентарної справи виправлена, що свідчить про зникнення документів та появу нових. Так, рішення сесій ІНФОРМАЦІЯ_1 за №17 було прийнято 21.08.1997 р., за №14 - 28.04.1999 р., а реєстраційні посвідчення на підвальні приміщення виникають у листопаді 1999 р. Після прийняття будинку до комунального житлового фонду ніяких рішень міської ради про виділення підвального приміщення з житлового фонду та його переведення в статус нежитлового не приймалося. Станом на час проведення незаконних оборудок діяло Тимчасове положення про порядок переведення житлових приміщень, які належать на праві власності юридичним чи фізичним особам, в нежитлові, затверджене рішенням виконавчого комітету міськради від 25.09.1997 р. №501. Приватизація квартир будинку мешканцями тривала з 1995 по 2001 рік. Лише у 2004 р., мешканці дізналися, що підвали будинку продані на підставі рішень сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 №17 від 21.08.1997 р., №14 від 28.04.1999 р., №22 від 26.12.2001 р., - всі нібито нежилі приміщення. Також, ОСОБА_4 вважає, що певні посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи службовим становищем, підробили документацію, на підставі якої міськрадою були прийняті вищевказані рішення, а також внесли завідомо неправдиву інформацію про те, що спірні приміщення отримали статус нежитлових. Про те, що документи на підвальні приміщення підроблені, свідчать рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 №17 від 21.08.1997 р., №14 від 28.04.1999 р., №22 від 26.12.2001 року.

З метою встановлення всіх обставин, які мають значення для проведення досудового розслідування, у слідства виникла необхідність отримати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 № 17 від 21.08.1997 року, № 14 від 28.04.1999 року, № 22 від 26.12.2001 року, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . з можливістю їх вилучення, у зв`язку з чим слідчий звернулася до суду з даним клопотанням.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла письмова відповідь на судовий виклик, відповідно до якої зазначені у клопотанні слідчого документи не перебувають у його володінні, оскільки, відповідно до чинного законодавства, передані до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, що передбачено ч. 4 ст. 163 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про надання тимчасового доступу до речей і документів зазначаються підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів є необґрунтованим, оскільки, як встановлено в ході розгляду клопотання, зазначені у клопотанні документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виключає підстави для отримання дозволу на тимчасовий доступ, згідно п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 159-163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1