В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/801/18

Провадження № 1-кп/348/228/18

12 червня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 00000181 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого немає, працюючого на тимчасових роботах, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

27 лютого 2018 року приблизно о 19.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивали алкогольні напої в житловому будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 . Потерпілий ОСОБА_5 в ході розпивання спиртного ввімкнув музику на власному мобільному телефоні марки «Samsung J3», чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите завододіння мобільним телефоном ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою отримання доступу до майна, обвинувачений ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung J3», та отримавши його, спішно покинув житловий будинок і скрився із місця події. Таким чином, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном марки «Samsung J3» вартістю 3 492 гривень із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 517 гривень

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав показання про те, що проживає з матір"ю і сестрою в с.Пасічна Надвірнянського району, на життя заробляє тимчасовими заробітками.

Стосовно події 27 лютого 2018 року пояснив наступне. Того дня приблизно о 19.00 год. він знаходився в гостях в житловому будинку ОСОБА_6 . В той же час там перебував ОСОБА_5 і вони всі разом розпивали спиртні напої. Під час розпивання напоїв ОСОБА_5 витягнув з кишені свій мобільний телефон чорного кольору та ввімкнув на ньому музику. Тоді і виник умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 . Він взяв у ОСОБА_5 його мобільний телефон, не повідомляючи тому для чого йому він потрібни, а коли отримав його, швидко покинув житловий будинок та направився додому. Вранці до нього приходили ОСОБА_5 з ОСОБА_6 та просили повернути телефон, однак він цього не зробив, так як після фактичного викрадення викинув його в смітник. Чому саме він так вчинив, пояснити не може, але у вчиненому щиро кається, за свої дії йому соромно. На даний час він відшкодовав потерпілому завдані збитки, просить вибачення за скоєне, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку потерпілого, висловлену ним в заяві, який претензій до обвинуваченого не має та просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину, відшкодував збитки, щиро розкаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує вчинення ним злочину в стані алкогольного сп"яніння.

За висновком органу з питань пробації, яким взято до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його виправлення без позбавлення або обмеження волі не становить небезпеку для суспільства.
На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо здійснювати без позбавлення волі або обмеження волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, та з врахуванням всіх даних про особу обвинуваченого, ставлення самого обвинуваченого до скоєного та відсутності претензій у потерпілого, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України - у виді штрафу.

На думку суду, таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Запобіжний зхахід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1