Справа № 367/4019/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/780/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 31.07.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_10 в режимі відеоконференції

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2018 року, якою клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_10 про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу задоволено, звільнено засудженого ОСОБА_10 від відбування основного покарання, призначеного 28.11.2016 р. вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, як такого, що захворів на тяжку хворобу, додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки залишено без змін.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_10 із клопотанням про його звільнення від відбування покарання через тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2018 року клопотання захисника ОСОБА_8 задоволено та звільнено засудженого ОСОБА_10 від відбування основного покарання, призначеного 28.11.2016 р. вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, як такого, що захворів на тяжку хворобу, додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки залишено без змін. Мотивуючи рішення, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_10 за станом здоров`я не може перебувати поза межами лікарні та знаходитись в умовах виправної колонії, а відповідно відбувати призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що, відповідно до висновків лікарсько-консультативної комісії від 27.06.2017 року та 27.02.2018 року у засудженого ОСОБА_10 відсутні хвороби, які б перешкоджали подальшому відбуванню покарання. Засуджений має можливість отримувати необхідне лікування за межами установи, де відбуває покарання, однак клопотань про проведення операцій не надходило. Наявні в медичній документації суперечності щодо стану здоров`я засудженого, перебігу зазначеного у висновку комісії та експертизи захворювання, з яких не можливо зробити беззаперечний висновок про те, що засуджений підлягає звільненню від відбування покарання через тяжке захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка не підтримала поданої апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, засудженого та його захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішення цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Виходячи з наведених вимог закону, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, а також інші обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.09.2016 року ОСОБА_10 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання 12.04.2017 р. Кінець строку відбування покарання 12.04.2022 р.

22.05.2017 р. засуджений ОСОБА_10 прибув з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на лікування в лікарню при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» з діагнозом: консолідований перелом кісток тазу, двобічний посттравматичний кокс артроз, стан після постановки цементного ендопротезу артикулюю чого спейсера лівої стегнової кістки, наслідки перенесеної ЗЧМТ, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний посттравматичний цистит, порушення функції тазових органів по типу нетримання сечі, посттравматичний спондильоз поперекового відділу хребта.

Як вбачається із матеріалів справи, висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_10 , щодо наявності захворювання, визначеного «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання» від 27.02.2018 року, останньому встановлено наступний заключний діагноз: наслідки політравми, двобічний посттравматичний деформуючий артроз лівого кульшового суглобу ІУ ст., після перелома дна вертлюгової западини із заднього краю, та правого кульшового суглобу, стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу, функціональна недостатність суглобу ІІІ ст. з різким порушенням функції опори та стояння, сигнальна контрактура лівого колінного суглобу, посттравматичний деформуючий артроз лівого гомілковоступневого суглобу, посттравтичний спондильоз поперекового відділу хребта, комбіновані контрактури поперекового відділу хребта, інтермітуючий больовий синдром, виражене порушення статико динамічної функції, нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу, наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний простатит, цистит в стадії нестійкої ремісії, інтермітуюче нетримання сечі. Так, у засудженого не було виявлено наявність тяжких захворювань, які входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.

Разом із тим, ухвалою суду від 13.07.2017 року по даному провадженню за клопотанням прокурора було призначено судово-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 83/К від 20.10.2017 року, згідно наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , в тому числі й висновку лікарсько-консультаційної комісії від 27.02.2018 року, пацієнт неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з приводу «наслідки політравми, двобічний посттравматичний деформуючий артроз лівого кульшового суглобу ІУ ст., після перелома дна вертлюгової западини із заднього краю, та правого кульшового суглобу, стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу, функціональна недостатність суглобу ІІІ ст. з різким порушенням функції опори та стояння, сигнальна контрактура лівого колінного суглобу, посттравматичний деформуючий артроз лівого гомілковоступневого суглобу, посттравтичний спондильоз поперекового відділу хребта, комбіновані контрактури поперекового відділу хребта, інтермітуючий больовий синдром, виражене порушення статико динамічної функції, нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу, наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний простатит, цистит в стадії нестійкої ремісії, інтермітуюче нетримання сечі». Зазначені захворювання знайшли своє підтвердження та уточнення під час огляду ОСОБА_10 18.10.2017 року членами комісії експертів, а саме: посттравматична судинна мієлорадикулонейропатія з рівня Th11-L2 і нижче з наявністю вираженого змішаного нижнього парапарезу, котрий переходить в плегію лівої ноги і порушенням функції тазових органів по центральному типу, безперервно прогресуюче протікання, стадія затягнувшогося загострення. Посттравматична енцефалопатія І-ІІ ст.. з наявністю явищ цефалгії і астеновегетоневроза, стадія загострення. Вертеброгенна посттравматична дорсалгія з вираженим порушенням функції хребта; консолідований зі зміщенням внутрішньо суглобовий перелом кісток лівої вертлюгової западини тазу, стан після МОС. Хронічний коксит, стан після раннього видалення метало фіксаторів, резекції головку стегнової кістки та встановлення артикулюю чого цементно-металевого «спейсфа», дефект даху вертлюгової западини, повна втрата функції кульового суглоба. Укорочення лівої нижньої кінцівки 3 см. Консолідований перелом правої лонної та сідничних кісток тазу. Посттравматичний правобічний кокс артроз ІІ ст. з помірною комбінованою контрактурою в суглобі. Посттравматична згинально-розгинальна артрогенна контрактура в лівому колінному суглобі та сівінусною установкою лівої стопи та контрактурою в гомілково-стопному суглобі. Спондильоз поперекового відділу хребта. Виражені порушення статико динамічної функції кінцівок. Дані захворювання є наслідками отриманої пацієнтом травми в ДТП 10.04.2016 року, є хронічними та невиліковними. З приводу вищевказаних захворювань, що підтверджується даними огляду пацієнта членами комісії експертів, ОСОБА_10 для підтримання своєї життєздатності потребує постійної сторонньої допомоги та постійного знаходження під наглядом та лікуванням з боку лікарів невролога, травматолога-ортопеда, уролога, терапевта тощо. Без вказаних заходів стан його здоров`я буде прогресивно погіршуватися, що є загрозливим для життя. Так, з встановлених при огляді ОСОБА_10 18.10.2017 року членами комісії експертів захворювань, як посттравматична судинна мієлорадикулонейропатія з рівня Th11-L2 і нижче з наявністю вираженого змішаного нижнього парапарезу, котрий переходить плегію лівої ноги, порушенням функції тазових органів по центральному типу, безперервно прогресуюче протікання, стадія загострення, що затягнулося, відноситься до п. 2 ст. 7 «Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572.

Крім того, судом встановлено, що засуджений знаходиться в місцях позбавлення волі з 12.04.2017 року. За час перебування в Черкаському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 22.05.2017 року знаходиться у лікарні при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85», де режим відбування не порушує, стягнень та заохочень не отримував.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки судом повно та всебічно досліджені всі матеріали кримінального провадження.

Зокрема, суд обґрунтовано послався на висновок експерта № 83/к від 20.10.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 хворіє на ряд хронічних та невиліковних хвороб та для підтримання своєї життєздатності потребує постійної сторонньої допомоги та постійного знаходження під наглядом та лікуванням з боку лікарів невролога, травматолога-ортопеда, уролога, терапевта тощо. Без вказаних заходів стан його здоров`я буде прогресивно погіршуватися, що є загрозливим для життя.

Крім того, суд послався на показання свідків - голови лікарсько-консультативної комісії ДУ "Бучанська виправна колонія (85)" багатопрофільної лікарні при БВК №85, який проводив медичний огляд засудженого щодо наявності захворювань визначених «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», начальник багатопрофільної лікарні при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» ОСОБА_11 , який зазначив, що стан здоров`я засудженого потребує оперативного втручання, але в умовах їх лікарні воно проведено бути не може, оскільки відсутнє обладнання та відповідні лікарі-спеціалісти.

Експерт КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (голова експертної комісії) ОСОБА_12 пояснив, що засуджений за станом здоров`я може на теперішній час перебувати лише в умовах лікарського закладу та потребує сторонньої допомоги.

Судово-медичний експерт ОСОБА_13 пояснив, що подальше перебування засудженого у виправних установах без надання відповідних медичних послуг може призвести до летального наслідку.

При розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції був допитаний свідок лікар ОСОБА_14 , який пояснив, що засуджений ОСОБА_10 повністю не може сам рухатись, у нього не функціонує нижня частина тіла. Він потребує негайного оперативного лікування, в умовах лікарні при виправній колонії проводиться лише підтримуюче лікування, в Україні немає лікарень при установах виконання покарання, де могли б надати допомогу ОСОБА_10 .

Начальник багатопрофільної лікарні при БВК №85 ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_10 не підлягає переведенню до лікарні, де утримуються інваліди, оскільки у вказаній лікарні немає сектора мінімального рівня безпеки. Йому необхідно оперативне лікування, яке не можливо провести в лікарні при БВК №85.

Вказані обставини свідчать про те, що хвороба засудженого перешкоджає його подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі та загрожує його життю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає
на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених
волі. ЄСПЛ допускає, що медична допомога, яка доступна в установах
системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні,
що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має
забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом
надання необхідної медичної допомоги (рішення у справі "Кудла
проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94,
ECHR 2000-XI); а також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v.
Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280-A).

У відповідності до ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Поскільки держава не може надати в умовах установи виконання покарань належної медичної допомоги, з метою недопущення порушення статті 3 Конвенції, у зв`язку з відсутністю належної медичної допомоги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про застосування ст. 84 КК України та звільнення засудженого ОСОБА_10 від покарання в зв`язку з хворобою є вірним.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2018 року щодо засудженого ОСОБА_10 залишити без змін.

С У Д Д І :