Провадження № 1-кс/761/8130/2018
У Х В А Л А
Іменем України
04 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 31.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 31.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 31.03.2018 року.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Сквирського ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000151 від 31.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

31.03.2018 року о 09 год. 50 хв. працівниками оперативного підрозділу Сквирського ВП за підозрою у скоєнні злочину затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 .

Під час обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung», ІMEL: НОМЕР_1 , чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , кросівки «Nike», чорного кольору, джинси синього кольору, ремінь коричневого кольору та реглан зеленого кольору вище вказані речі поміщені до спец пакетів №3227404, 3227446, 03347186, 2499207.

31.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

31.03.2018 року вилучені речі визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000151 від 31.03.2018 року

А тому, є достатні підстави вважати, що вилучені речі у ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або можуть містити інші відомості, можуть використовуватись як доказ факту чи обставин, встановлюються під час досудового розслідування.
З метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, зменшення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження є необхідність у накладенні арешту на згадані речі.
В судове засідання слідчий та власник майна не з`явились.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Як убачається з витягу з кримінального провадження №0000151, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 31.03.2018 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», ІMEL: НОМЕР_1 , чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , кросівки «Nike», чорного кольору, джинси синього кольору, ремінь коричневого кольору та реглан зеленого кольору, з метою збереження речових доказів, оскільки ці речі та предмети відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Разом з тим, слідчий, порушуючи питання про накладення арешту на вилучені речі в ході в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 31.03.2018 року, не довів, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки ним не надано даних, які б давали підстави вважати, що вони були об`єктом кримінального правопорушення, набуті внаслідок злочинних дій, або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають доказуванню під час судового провадження.
Так, чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно, з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Окрім того, хоча слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, при цьому, з наявних у слідчого судді матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами речей, вилучених в обшуку затриманої особи ОСОБА_5 31.03.2018 року.

Відсутність постанови про визнання речовими доказами, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, також позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна, з метою його збереження як речового доказу.

З огляду на наведене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити слідчому СВ Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у задоволені клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 31.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя