УХВАЛА

11 жовтня 2018 року м.Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000110 від 01 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 звернулась до Рівненського міського суду із клопотанням, погодженим заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_7 , згідно якого просить накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_8 , а саме частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:103.

Як зазначає слідчий у клопотанні, у кримінальному провадженні за №0000110 заступнику начальника управління Держпраці в Рівненській області ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Санкція даної статті передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення збереження належного на праві власності ОСОБА_4 майна, а саме 1/4 кв. АДРЕСА_1 , просить накласти арешт.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_4 квартири.

Гр. ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити. Вказали, що квартира, на яку просить накласти арешт слідчий, ОСОБА_4 на праві власності не належить, тому підстави для накладення арешту відсутні.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

В провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000110 від 01 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Як підставу для звернення до слідчого судді із клопотанням щодо накладення арешту на майно слідчий вказує на те, що підозрювана у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 є власником 1/4 кв. АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому, з дослідженого судом договору дарування від 03.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_10 належну їй на праві приватної спільної часткової власності (Свідоцтво про право власності від 30.09.2016, видане згідно з наказом №63) частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 власником майна, на яке просить накласти арешт слідчий, не являється, викладені в клопотанні доводи не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000110 від 01 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1