Справа №489/4796/18 20.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0003050.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
підозрювана ОСОБА_5 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваної ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 жовтня 2018 року.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 інший запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянтів.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що до підозрюваної можливо застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи при цьому норми КПК України, а тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться із практикою Європейського суду з прав людини та практикою України.
Стверджує, що ОСОБА_5 02.08.2018 р. біля 23.00 год. затримана за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, після чого доставлена до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, і, тільки 03.08.2018 р. близько 11.12 год. ОСОБА_5 затримана та їй пред`явлено підозру за ч. 4 ст. 187 КК України, яка на думку апелянта не обґрунтована та розходиться із практикою Європейського суду з прав людини. Вважає, що до клопотання не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .
Слідчим суддею не прийнято до уваги, того, що підозрювана, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, навчається на 3 курсі національного університету ім. Мечнікова на факультеті міжнародних відносин, здійснює догляд за різними інвалідами, та сама має захворювання малокрів`я.
Захисник ОСОБА_6 вказує на те, що жодний ризик, з передбачених ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, оскільки ОСОБА_5 не має сенсу переховуватись від слідства та суду. Клопотання не містить доказів можливого знищення або сховання будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не наведено мотивів для вчинення таких дій ОСОБА_5 та не вказано чи має вона можливість це зробити.
Зазначає, що підозрюваній не має сенсу впливати на підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони вже дали свої показання досудовому слідству, крім того вказаним підозрюваним обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки постановлена без належної оцінки фактичних обставин та з істотними порушеннями норм Конституції України, матеріального і процесуального права.
На його думку викладена слідчим підозра ОСОБА_5 стосується дій інших осіб, а характер співучасті (конкретні дії) підозрюваної також не визначені у клопотанні про обрання відносно неї запобіжного заходу, додаткова кваліфікація за ст. 27 КК України відсутня.
Захисник ОСОБА_7 вважає, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчим суддею залишено поза увагою факт відсутності встановлених органом досудового розслідування конкретних дій підозрюваної.
Захисник ОСОБА_7 стверджує, що повідомлення про підозру засноване лише на припущеннях слідчого, і суперечить вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, при цьому перший абзац оскаржуваної ухвали містить загальний перелік кваліфікуючих ознак дій і намірів трьох осіб, а далі зазначені лише дії підозрюваного ОСОБА_9 .
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Відмова слідчого судді від дослідження доводів наявності обґрунтованості підозри порушує встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право підозрюваної на справедливий суд.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003050 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2018 р. близько 02.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення ОСОБА_5 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходились на березі річки Інгул, на відстані 133 метри від будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 , застосувавши фізичне насилля небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_11 , наніс металевим предметом (невстановленим в ході досудового розслідування) удари по голові останній, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, фрагментарного перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку та крововиливів у під павутинний простір правої та лівої півкуль головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи належними потерпілій ОСОБА_11 золотими ланцюжком, каблучкою та сережкою, жіночим кварцовим годинником, мобільним телефоном «Samsung J5».
03.08.2018 р. о 12.40 год. ОСОБА_5 затримана (час фактичного затримання 03.08.2018 р. об 11.12 год.) та цього ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам ухилення від слідства та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_5 причетна до нападу з метою заволодіння чужим майном (розбою), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а відтак, вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального провадження, відповідно яких після вчинення злочину зникла та переховувалась в м. Одесі, навчається, вчинила злочин у групі осіб, покази яких різняться між собою, місцезнаходження частини викраденого у потерпілої ОСОБА_11 майна не встановлено, дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість ризиків можливого переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних, знищення, сховання будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та зазначив, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисників на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів: допиту підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 від 03.08.2018 р., відповідно яким показання трьох підозрюваних осіб істотно різняться між собою щодо обставин події, при цьому ОСОБА_9 наполягає на тому, що ініціатором пограбування були ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які в подальшому розпорядились викраденим у потерпілої майном та інші матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , а тому доводи апелянтів про відсутність обґрунтованої підозри не знаходять свого підтвердження.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, навчається і проживає в м. Одеса, показання всіх підозрюваних щодо обставин злочину істотно різняться між собою, місцезнаходження частини викраденого майна на даний час не встановлено. Наведені обставини, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних або узгодження своїх версій щодо обставин злочину, а також знищення або сховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому доводи захисника ОСОБА_6 , про відсутність ризиків зазначених у клопотанні слідчого не заслуговують на увагу.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить захисник ОСОБА_7 , є недоречним та на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, виходячи з обставин її затримання та можливо вчиненого нею злочину.

Доводи захисника ОСОБА_6 про неврахування слідчим суддею певних даних про особу підозрюваної, а саме те що ОСОБА_5 раніше не судима, має певне захворювання, навчається в м. Одесі, доглядає за рідними інвалідами, то вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, до того ж апелянтом не надано будь-яких даних про неможливість перебування та лікування підозрюваної ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору за наявною хворобою.

Порушень положень Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КПК України при вирішення слідчим суддею клопотання судом апеляційної інстанції не встановлено.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для скасування або зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2018 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3