Справа№751/5159/16-к
Провадження №1-кп/751/69/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000293 від 10.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.08.2003 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 26.01.2007 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.05.2013 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 22.06.2015 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК Україна до 5 років 2 місяців позбавленні волі;

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, з професійно технічною освітою, працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Корюківка Чернігівської області, громадянки України, неодруженої, має малолітню дитину, з повною середньою освітою, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, має малолітніх дітей, з повною середньою освітою, працюючого стропальником в ДП «Корюківське лісове господарство», проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого:

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи з 19.02.2015 в умовах Чернігівського слідчого ізолятору, будучи засудженим вироком Корюківського районного суду від 22.06.2015 за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з метою власного вживання, 15.11.2015 близько 16 год. 40 хв., домовився з мешканцем м. Корюківка Чернігівської області ОСОБА_10 , який не був обізнаний про попередню змову групи осіб, про те, що ОСОБА_10 збуде йому особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. У подальшому, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 15.11.2015 близько 17 год. 00 хв. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , збув ОСОБА_11 , обумовлений з ОСОБА_8 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

ОСОБА_11 , за попередньою змовою, зберігаючи при собі отриманий у ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, перенесла його до Корюківської центральної районної лікарні, розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Шевченко, 101, де 15.11.2015 близько 19 год. 00 хв. передала його ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 , зберігаючи при собі отриманий від ОСОБА_11 поліетиленовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору, з метою його подальшої передачі ОСОБА_8 , прибув до Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: м. Корюківка, вул. Карла Маркса, 7, де в період з 16.11.2015 до 19.11.2015, маючи в силу своїх службових повноважень доступ до приміщення ізолятора тимчасового тримання, незаконно передав наркотичний засіб ОСОБА_8 .

Незаконно зберігаючи при собі, отриманий від ОСОБА_9 наркотичний засіб, ОСОБА_8 19.11.2015 на спеціально обладнаному автомобілі конвойної служби ГУНП в Чернігівській області «Foton» перевіз вказаний наркотичний засіб до Чернігівського слідчого ізолятору за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича (колишня вул. Комсомольська), 2, де продовжив незаконно зберігати.

Під час особистого обшуку ОСОБА_8 19.11.2015 о 16. год. 20 хв. в приміщенні Чернігівського слідчого ізолятору, що за адресою м. Чернігів, вул. Реміснича, 2, під його лівою ногою в шкарпетках був виявлений згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору.

Згідно висновку експерта № 49 (х) від 26.11.2015 вилучена у ОСОБА_8 подрібнена речовина зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу становить 11,55 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесений до таблиці 1 списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту у місцях позбавлення волі особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Розстальна ОСОБА_16 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту у місцях позбавлення волі особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_10 влітку 2015 року в точно невстановлені слідством час та місці на території Корюківського району Чернігівської області незаконно придбав, перевіз до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та зберігав з метою подальшого збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб -канабіс.

Під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_10 добровільно видав речовину зеленого кольору та засоби для її вживання (паління) з темно-коричневим нашаруванням на їх стінках.

Згідно висновків експерта № 132 (х) від 22.02.2016, № 133 (х) від 04.03.2016, № 134 (х) від 25.02.2016 та № 135 (х) від 22.02.2016 вказана подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1 257,908 г. Темно-коричневе нашарування є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,78 г.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Крім того, 15.11.2015 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що той перебуває в місцях позбавлення волі, збув ОСОБА_11 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який у подальшому ОСОБА_11 через ОСОБА_9 передала ОСОБА_8 в місця позбавлення волі.

Згідно висновку експерта № 49 (х) від 26.11.2015 вилучена у ОСОБА_8 подрібнена речовина зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу становить 11,55 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесений до таблиці 1 списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби,

обіг яких заборонено».

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут та передача особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі.

За сукупністю вчиненого остаточно дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України.

Висновок суду про винуватість обвинувачених у вчинені зазначених кримінальних правопорушень ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, визнаних судом належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою для прийняття відповідного рішення, та з урахуванням вимог ст. 337 КПК України про межі судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , на начальній стадії судового розгляду визнавав себе винним в частині зберігання наркотичного засобу для власного вжитку, після дослідження всіх доказів - повністю не визнав своєї вини в пред`явленому обвинуваченні. На запитання прокурора відмовився відповідати, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України. На запитання захисника, пояснив, що 19.11.2015 року він разом з іншими затриманими приїхали з м. Корюківка до СІЗО м. Чернігова, де був проведений їх почерговий особистий обшук, спочатку обшукували ОСОБА_8 , розділи до трусів, потім всіх інших, в одязі та у нього особисто нічого забороненого не знайшли. Додав, що при виїзді з м. Корюківка до м. Чернігова його теж обшукували. Вказав, що не знає, хто відправляв посилку на адресу ОСОБА_11 , не знає, що знайшли в неї вдома, не має ніякого відношення до цього, так як в цей період знаходився під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , після дослідження всіх доказів - повністю не визнав своєї вини в пред`явленому обвинуваченні. Пояснив, що перебуваючи на посаді поліцейського ізолятора тимчасового тримання, разом з іншими співробітниками привозили ОСОБА_8 після судових засідань до Корюківського ізолятора, кожного разу його обшукували, ніяких заборонених речей в нього не було. До його обов`язку входило вранці перевірити кімнати затриманих, їх особистий обшук. Працівники СІЗО після проведення їх обшуку проводять також особистий обшук затриманих, де взялися в ОСОБА_8 наркотики не знає. Ніякого зв`язку з обвинуваченим ОСОБА_8 не підтримував, з ним по телефону не спілкувався, весь час в нього був тільки один номер телефону, що є і до теперішнього часу, щодо злочинної групи, яка постачає наркотичну сировину до СІЗО, йому не відомо. Додав, що з обвинуваченою ОСОБА_11 був знайомий наглядно, так як бачив її, коли вона приносила передачі ОСОБА_8 , які віддавала начальнику ІТТ. Зазначив, що з обвинуваченою ОСОБА_11 безпосередньо сам не спілкувався, передач ОСОБА_8 від неї не передавав.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 , після дослідження всіх доказів - повністю не визнала своєї вини в пред`явленому обвинуваченні. Пояснила, що 30.11.2015 році її допитували в якості свідка. Потім, в неї вдома працівники СБУ та прокуратури проводили обшук. Не пам`ятає, чи вилучалось в неї щось під час обшуку, чи віддавала вона щось, пам`ятає, що червоний телефон вилучали. Вказала, що під час слідчого експерименту працівники СБУ та прокуратури їй погрожували та залякували, якщо не буде казати як потрібно їм, то в неї заберуть дитину. Зазначила, що з обвинуваченим ОСОБА_17 знайома з березня 2012 року, з цього часу з ним проживала. Коли його затримали, то приносила йому продукти харчування, одяг, які віддала працівнику СІЗО, який все розпаковував та перевіряв при ній, ніяких заборонених предметів не передавала. Вказала, що їздила на таксі до ОСОБА_10 та забирала у нього цигарки, чай, які передавала через працівника СІЗО ОСОБА_8 , їх також працівник СІЗО розпакував та перевіряв.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , після дослідження всіх доказів - визнав частково вину в пред`явленому обвинуваченні, в частині зберігання наркотичних засобів для власного вжитку. Пояснив, що під час обшуку зізнався працівникам СБУ та прокуратури, що в нього в дома є наркотичні засоби, після чого сам добровільно їх віддав. Потім поїхав з працівниками СБУ та прокуратури через Городню до відділку, де під час допиту йому сказали, що або ти кажеш про якого - небудь міліціонера, який займається в м. Корюківка наркотою, або береш всю вину на себе. Зазначив, що так як має трьох малолітніх дітей на утриманні, то всі пояснення написав під диктовку працівників поліції, які потім декілька разів ще мінялись. Додав, що з обвинуваченим ОСОБА_8 слабо пам`ятає спілкування по мобільному телефону, не пам`ятає скільки разів спілкувалися. Вказав, що ОСОБА_8 декілька разів телефонував йому та просив передати наркотичні засоби, проте нічого протизаконного ОСОБА_8 не передавав, передавав раз через ОСОБА_11 сигарети без фільтра та з фільтром, пачки порозкривав, чай чи печиво, точно не пам`ятає. Просив суворо не карати, щиро розкаявся в частині зберігання наркотичних засобів для власного вжитку.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими, визнаючи частину обвинувачення доведеним, суд виходив з наступного.

Так, свідок ОСОБА_18 (працює Колцентр оператор відділу 102) в судовому засіданні показав, що в кінці 2015 року, точно не пам`ятає, він, будучи старшим конвоїром, доставляв затриманих з ІТТ Корюківського райвідділу м. Чернігова плановим конвоєм. Коли привезли затриманих, в т.ч. ОСОБА_8 , у СІЗО м. Чернігова, то разом з співробітниками поліції був проведений їх особистий обшук, при якому у затриманого ОСОБА_8 були відшукані мобільний телефон та паперовий згорток, які працівники прокуратури та СБУ вилучили, поклали в окремий пакет та опломбували, про що був складений відповідний протокол, що саме було в паперовому згортку - не знає. Зазначив, що він не проводив обшук ОСОБА_8 в СІЗО, та не був при ньому присутній. Вказані обставини йому відомі «зі слів» прокурора. Додав, що коли затриманих виводили з службового авто, їх оглядали та переводили до камер. Вказав, що не бачив, щоб затриманому ОСОБА_8 хто-небудь передавав паперовий згорток. Далі зазначив, що точно не може вказати осіб, що конвоювались на той момент і хто з конвоїрів за яким затриманим рахувався. Проте, повідомив, що згідно внутрішніх розпоряджень, коли затримані доставляються в СІЗО, то до обов`язків працівників ізолятора входить огляд затриманих на наявність сторонніх предметів, проте з ним не погоджувався огляд доставлених затриманих в той день. Перед тим як спеціальний автомобіль виїжджає за затриманими, він особисто перевіряє авто, його робочий стан, особисто перевіряє бокси, про що потім складається акт. Після доставки затриманих до СІЗО, спеціальний автомобіль ним теж оглядається, проте акт огляду вже не складається. Затвердив, що в той день, перед доставкою затриманих, теж складався вказаний акт огляду транспортного засобу. Спочатку обшук і огляд затриманих здійснюють працівники ІТТ, далі, після доставки затриманих до СІЗО, їх поверхнево оглядають працівники ізолятора на наявність заборонених предметів. Конвоїри мають право проводити огляд затриманого, при наявності спеціального приміщення та температури повітря. Огляд ОСОБА_8 проводився, проте ніяких документів не складалося. Вказав, що перед тим, як з ІТТ забирали ОСОБА_8 , то проводився його огляд в присутності відповідних службових осіб. Додав, що при огляді ОСОБА_8 , перед доставкою з ІТТ до СІЗО, у останнього ніяких заборонених предметів виявлено не було. Як саме у нього з`явилися вказані заборонені речі, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_19 (поліцейський, працює водієм) в судому засіданні показав, що 19.11.2015 року з Корюківського райвідділу поліції доставляли в СІЗО м. Чернігова ОСОБА_8 . Коли останнього привезли до СІЗО, то там працівниками правоохоронних органів був проведений його обшук, після якого, йому повідомили, що в нього знайдені заборонені речі. Вказав, що він відповідає за посадку та висадку затриманих. Коли очікували під Корюківським райвідділом поліції, то до автомобіля ніхто не підходив, по дорозі до Чернігівського СІЗО нікуди не заїжджали. Зазначив, що нічого взагалі не бачив.

Свідок ОСОБА_20 (працює в СІЗО, на посаді фельдшера, медичний працівник) в судовому засіданні показав, що 19.11.2015 року він був на чергуванні в СІЗО, оглядав всіх осіб, які доставлялися до СІЗО. В його обов`язки входить проводити первинний медичний огляд арештованих. Вказав, що був свідком того, як прибули з Корюківського району арештовані, при цьому був присутній під час особистого обшуку ОСОБА_8 , в ході якого у останнього були вилучені заборонені предмети, а саме: з нижньої білизни (трусів) - мобільний телефон, а поліетиленовий пакет був приклеєний скетчем до стопи ноги під шкарпеткою. Зазначив, що вказані заборонені предмети були вилучені, поміщенні у окремий пакет та опечатані. Доповнив, що під час обшуку ОСОБА_8 , були присутні поняті, проте не пам`ятає, вони були по формі чи ні, працівники прокуратури та СБУ. Також, пояснив, що під час обшуку ОСОБА_8 намагався зняти шкарпетку та кинути її під стіл, вилучений згорток був запечатаний і ніхто його не розкривав, тільки поклали у окремий пакет та опечатали. Вказав, що під час обшуку ОСОБА_8 був схвильований, пояснював, що вилучені заборонені речі йому не належать. Під час проведення обшуку здійснювалася відеофіксація обшуку працівниками прокуратури, також були люди у цивільному, які йому особисто не представлялися.

Свідок ОСОБА_21 (заступник начальника слідчого ізолятора з режиму охорони) в судовому засіданні показав, що 19.11.2015 року, під час прибуття арештованих з ІТТ Корюківського району, працівниками прокуратури та СБУ був проведений їх обшук. Першим обшук проводився у ОСОБА_8 , під час якого були вилучені білий пакет, який був прикріплений скетчем до стопи ноги під шкарпеткою, і телефон, який знаходився в нижній білизні (трусах). Вказаний обшук був проведений у спеціальному приміщені, в присутності працівників прокуратури, СБУ, працівників СІЗО і понятих. Вказані заборонені речі були вилучені у ОСОБА_8 при свідках, поміщені в окремий пакет та опечатані. Доповнив, що під час проведення обшуку, в ході якого здійснювалася відеофіксація, він був присутній як представник адміністрації, проте не пам`ятає, підписував протокол чи ні. Вказав, що так як проводився повний огляд, то ОСОБА_8 був в нижній білизні (трусах), проте не пам`ятає, був він в кайданках чи ні.

Свідок ОСОБА_22 (начальник сектора оперативної роботи) в судовому засіданні пояснив, що 19.11.2015 року був присутній в приміщенні Чернігівського СІЗО під час обшуку ОСОБА_8 , в ході якого у останнього було знайдено в нижній білизні (трусах) телефон, а в шкарпетках під стопою ноги - приклеєний паперовий пакет, який ОСОБА_8 намагався відкинути під стіл. Вказані заборонені речі були запаковані слідчим прокуратури в окремий пакет та опечатані. Зазначив, що під час обшуку були присутні працівники прокуратури, СБУ та поняті, які були одягнені по формі, він їх не знає, так як їх запросили слідчі прокуратури. Доповнив, що протокол обшуку підписував, все, що в ньому зазначено, відповідає дійсності. Додатково пояснив, що пакет був піднятий з підлоги та опечатаний, його не розкривали в присутності всіх. Під час обшуку працівниками прокуратури велася відеофіксація. Додатково пояснив, що кайданки на ОСОБА_8 , під час проведення обшуку, були одягнені в той момент, коли останній почав щось кидати, заспокоївшись, хвилин через три, їх з нього було знято.

Свідок ОСОБА_23 (понятий) в судовому засіданні показав, що 19.11.2015 року був присутній в СІЗО під час обшуку ОСОБА_8 , складався відповідний протокол обшуку, в якому він розписувався. Вказав, що на той час він був військовослужбовцем строкової служби командно - розвідувального центру ЗСУ. У військовій частині, в якій він проходив службу, безпосередньо у командира військової частини, його разом з іншим колегою по службі ОСОБА_24 , працівниками СБУ було запрошено побути понятими в СІЗО, на що вони погодилися і в їх супроводі були доставлені в СІЗО для проведення обшуку в якості понятих, із правами та обов`язками були обізнані і всі дії щодо обшуку проводись в їх присутності. Так, підчас обшуку ОСОБА_8 , у нього під стопою ноги, коли він роззувся, було знайдено пакет, який останній штовхнув ногою з під себе в сторону столу. Пакет був звичайний, білий і при їх не розкривався, куди його поклали він не пам`ятає. У його присутності запитували ОСОБА_8 про пакет, останній вказав, що це не його. З протоколом обшуку був ознайомлений, його підписував, не пам`ятає, що в ньому було зазначено, проте зазначені в протоколі обставини відповідали дійсності, зеленого кольору речовину не бачив.

Згідно протоколу обшуку від 19.11.2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.11.2015 року, в присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_25 проведено обшук спеціально обладнаного автомобіля конвойної служби УМВС України в Чернігівській області та особистий обшук ОСОБА_8 , в ході якого у останнього було виявлено та вилучено з під підошви ноги пакунок з речовиною зеленого кольору. Крім того, у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», біло-сріблястого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 . Останній відмовився від підпису протоколу, при цьому не пояснюючи причин (т.3, а.с.40-49)

За висновком експерта від 26.11.2015 року №049 (х), надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження, яка згідно постанови про призначення експертизи, вилучена 19.11.2015 в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 11,550 г. (т.3, а.с.50-55)

Речовим доказом (пакет №1535095).

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 18.01.2016 року ОСОБА_8 відмовився від проведення забору сечі та крові, а також від підпису вказаного протоколу, не пояснюючи причин. (т.3, а.с.91,92)

На підставі протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2015 року, ОСОБА_9 передавав ОСОБА_26 наркотичний засіб (т.2, а.с.216, 217)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28 квітня 2016 року, ОСОБА_11 15 листопада 2015 року отримала від ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_8 , речовину темно зеленого кольору рослинного походження, яку за вказівкою останнього передала ОСОБА_9 (т.2, а.с.203-206, т.4, а.с.110)

Згідно протоколу обшуку від 11.02.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.01.2016 року, в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 проведено обшук житлового будинку та підсобних приміщень АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- два паперові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору з специфічним запахом, які згідно висновку експерта від 22.02.2016 року за № 132(х) є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 34,5г, 28,0г, 1,041г та 10,7г;

- дві пластикові пляшки з нашаруванням речовини чорного кольору, яка згідно висновку експерта від 22.02.2016 за №135(х) містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт каннабісу, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,307г та 0,241г;

- білий поліетиленовий мішок з написом «Для годівлі телят» з речовиною рослинного походження зеленого кольору та пластикову пляшку прямокутної форми білого кольору, на якій мітиться речовина темно-коричневого кольору з характерним запахом, які згідно висновку експерта від 25.02.2016 за №134(х) містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс та екстракт каннабісу, маса яких, в перерахунку на висушену та суху речовину, відповідно становить 992,1г та 0,180г;

- білий поліетиленовий мішок з написом «Нитроаммофоска» з речовиною рослинного походження зеленого кольору та фрагмент напівпрозорої пластикової пляшки коричневого кольору (горлова частина) на внутрішній поверхні якого міститься нашарування речовини темно-коричневого кольору з характерним запахом, які згідно висновку експерта від 04.03.2016 за №133(х) містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс та екстракт каннабісу, маса яких, в перерахунку на висушену та суху речовину, відповідно становить: каннабісу - 142,6г, 11,3г, 31,2г, 3,382г, 1,190г, 0,360г, 1,267г, 0,188г, 0,060, 0,060г та екстракту каннабісу 0,052г.

- мобільний телефон марки «Нокuаn» ІМЕІ НОМЕР_2 з СІМ - картою мобільного оператора «МТС-України» № НОМЕР_3 . (т.3, а.с. 125-162, т.4, а.с.115)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 квітня 2016 року, в сукупності з наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого ОСОБА_10 , підтверджується збут ОСОБА_10 ОСОБА_8 наркотичної речовини (т.2, а.с.207-209)

Доводів сторони захисту щодо недопустимості протоколу обшуку від 19.11.2015 року у зв`язку з тим, що судом було надано дозвіл лише на обшук відповідного транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, проведення особистого обшуку не потребує дозволу суду.

Крім того, також не заслуговують на увагу їх доводи з приводу невідповідності відомостей щодо упаковки виявленої та вилученої речовини, зазначених у вищезгаданому протоколі обшуку та наданих в судовому засіданні показах свідків, оскільки досліджений в судовому засіданні речовий доказ містить, як прозорий целофановий пакет, так і білий паперовий згорток.

Також, суд критично ставиться і до доводів сторони захисту щодо тиску на обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під час проведення відповідних слідчих експериментів, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Разом з тим, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно за ч. 2 та ч.3 ст. 307 КК України переважно ґрунтується на доказах, отриманих у результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій в ході здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження щодо іншого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, у період до внесення відповідних відомостей в ЄРДР щодо кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим. Так, негласні слідчі дії безпосередньо щодо вищезгаданих обвинувачених не проводились, дозвіл було надано 12 листопада 2015 року на здійснення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у вигляді контролю за телефонними розмовами з телефонного номеру ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , яким користується невстановлений співробітник Чернігівського СІЗО, тобто щодо іншої особи (Т.4, а.с. 123-124)

При цьому, у матеріалах судового провадження відсутні належні та допустимі докази об`єднання, в установленому кримінально процесуальним законодавством спосіб, кримінальних проваджень щодо кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим з наявним кримінальним провадженням, а так само відповідна ухвала слідчого судді про використання результатів вказаних негласних слідчих дій у іншому кримінальному провадженні, як того вимагає ст. 257 КПК України, тому всі докази, здобуті внаслідок проведених негласних слідчих дій відносно інших осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з огляду на положення статей 86, 87 КПК України, є недопустимі.

Таким чином, досліджені під час судового розгляду протоколи про результати негласної слідчої (розшукової) дії від 26 листопада 2015 року та 08 грудня 2015 року з відповідними додатками (компакт-дисками), а також протокол огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 15 березня 2016 року, є недопустимими доказами (т.2, а.с.2-19).

Така позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Зокрема, вказаний суд у своєму рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01) наголошував, що докази, одержані за допомогою застосування спеціальних методів розслідування, можуть вважатися допустимими за умови наявності адекватних і достатніх гарантій проти зловживань, зокрема чіткого та передбачуваного порядку санкціонування, здійснення відповідних оперативно-слідчих заходів та контролю за ними (рішення Суду від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії» (скарга № 59696/00).

У вказаному рішенні «Раманаускас проти Литви» зазначено, що питання щодо допустимості доказів у справі - це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам.

Більш того, як в самому протоколі, так і в матеріалах судового провадження відсутні жодні відомості, що індивідуалізують учасників телефонних розмов за матеріалами вищезгаданих слідчих (розшукових) дій, які були передані органу досудового розслідування з порушенням ч. 2 ст. 257 КПК України.

Крім того, в силу п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, на думку суду є недопустимим доказом протокол про результати аудіо -, відео контролю за особою від 26 листопада 2015 року з додатком (компакт диском) та протокол огляду негласних слідчо (розшукових) дій від 16 березня 2016 року, а так само протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 грудня 2015 року, оскільки відповідно негласна слідчо (розшукова) дія та слідча дія проводилися за участі обвинуваченої ОСОБА_11 , яка станом на час їх проведення мала процесуальний статус свідка (т.2, а.с.21-25, 34-35)

Більш того, матеріали вищезгаданих негласних (розшукових) слідчих дій не дають можливості суду у повній мірі індивілізувати особу, яка була співрозмовником свідка ОСОБА_11 .

Інша частина обвинувачення не знайшла свого підтвердження в суді.

Так, згідно обвинувального акту, у період 13-14.11.2015, в точно невстановлений слідством час, ОСОБА_8 домовився з мешканцем м. Бахмач Чернігівської області на ім`я ОСОБА_29 , який не був обізнаний про діяльність створеної ОСОБА_8 організованої групи, про те що ОСОБА_29 , через ОСОБА_11 збуде йому особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

За вказівкою ОСОБА_8 18.11.2015 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_29 , використовуючи анкетні данні свого знайомого ОСОБА_30 згідно з товарно-транспортною накладною № 59 0001 4378 7259, де в графі «Інформація про відправника» вказав « ОСОБА_31 », а одержувач «Розстальна Ольга В», відправив з відділення «Нової пошти» у м. Бахмач по вул. Ярослава Мудрого, 24, пакунок з особливо небезпечною наркотичною речовиною - канабісом

ОСОБА_11 , діючи відповідно заздалегідь узгодженого плану, 19.11.2015 у невстановлений досудовим розслідуванням час отримала у відділенні «Нової пошти» у м. Корюківка по провул. Вокзальному, 6, відправлення з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом та перенесла його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 де зберігала, з метою подальшої передачі через ОСОБА_9 в місця позбавлення волі ОСОБА_8 для збуту в Чернігівському слідчому ізоляторі, коли він у черговий раз буде перебувати в умовах ІТТ Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області

Під час обшуку 19.11.2015 о 17 год. 50 хв. за місцем проживання ОСОБА_11 виявлено та вилучено пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 050 (х) від 27.11.2015 є особливо небезпечним наркотичним засіб, обіг якого обмежено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 30,4 г.

Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами затвердженими, постановою КМУ від 08.04.2013 № 234), канабіс віднесений до Списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Разом з тим, суд вважає недопустимим доказом протокол обшуку від 19.11.2015 року, згідно якого було проведено обшук будинку АДРЕСА_3 , за місце проживання ОСОБА_11 , оскільки проникнення до вказаного житла працівників правоохоронного органу не було зумовлено невідкладними випадками, передбаченими ч. 3 ст. 233 КПК України, і заява володільця вказаного житла обвинуваченої ОСОБА_32 , яка була свідком на час проведення обшуку, не містить прямого дозволу на вищезгадане. (т3. а.с. 96)

Більш того, ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2015 року щодо легалізації проведення вищезгаданого обшуку, не включена в Реєстр матеріалів досудового розслідування і не була відкрита стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Таким чином, досліджені під час судового розгляду докази, які є похідними, а саме:

- висновок експерта від 27 листопада 2015 року за №050(х);

- товарно - транспортна накладна ТОВ «Нова Пошта» від 17.11.2015;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28 квітня 2016 року в частині отримання 19 листопада 2015 року ОСОБА_11 , через систему «Нова Пошта», пакунку для ОСОБА_8 ;

- покази свідка ОСОБА_33 ,

також є недопустимими доказами, на підставі ст. 87 КПК України та відповідно до

ч. 2 ст. 86 КПК України, не можуть використовуватися під час прийняття процесуальних рішень.

Оскільки суд визнав вищезгадані докази, запропоновані прокурором, недопустимими, на думку суду, вищезгадане формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , є недоведеним та підлягає виключенню з обвинувачення.

Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 , з метою розповсюдження наркотичних засобів на території слідчого ізолятору та власного вживання, створив та очолив організовану групу, яка діяла у період з травня 2015 року до листопада 2015 року, до складу якої залучив свою співмешканку ОСОБА_11 та міліціонера ізолятора тимчасового тримання Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області, а в подальшому -поліцейського Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 .

Між співучасниками виникли стабільні відносини у зв`язку з підготовкою до вчинення та вчиненням злочинів. Зв`язок між собою члени організованої групи підтримували за допомогою мобільних телефонів. У ході здійснення своєї злочинної діяльності з метою уникнення викриття учасники угруповання дотримувались заходів конспірації, у тому числі, шляхом приховування фактичного змісту своїх телефонних розмов.

ОСОБА_8 було розроблено наступну схему постачання організованою групою наркотичних засобів до Чернігівського слідчого ізолятору:

ОСОБА_8 , як організатор, безпосередньо здійснював загальне керівництво групою, розподіляв ролі між учасниками, підшукував потенційних постачальників на свободі та наркозалежних осіб, які утримуються в

Чернігівському СІЗО, яким планував збувати наркотичний засіб.

ОСОБА_11 брала активну участь у вчиненні кримінальних правопорушень згідно розробленого плану дій та відведеної їй ролі, а саме придбавала наркотичний засіб - канабіс в осіб, на яких вказував ОСОБА_8 , маскувала їх, після чого через ОСОБА_9 передавала їх ОСОБА_8 у місця позбавлення волі для подальшого збуту в умовах Чернігівського СІЗО.

ОСОБА_9 брав активну участь у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно розробленого плану дій та відведеної йому ролі, маючи доступ до камери утримання ОСОБА_8 в ІТТ Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, передавав йому наркотичний засіб - канабіс, який отримував від ОСОБА_11 , для подальшого збуту ОСОБА_8 в умовах Чернігівського СІЗО.

З метою забезпечення злочинної діяльності організованої групи, ОСОБА_8 , організував через осіб, які не були обізнані про діяльність створеної ним організованої групи, постачання наркотичного засобу ОСОБА_11 з метою подальшої їх передачі до Чернігівського слідчого ізолятору.

Аналізуючи у сукупності правові норми і докази у даній справі щодо наявності кваліфікуючої ознаки інкримінованої обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вчинення організованою групою, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.3 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Організована група внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Така група вважається утвореною з моменту досягнення її учасниками домовленості про вчинення першого злочину за наявності планів щодо подальшої спільної діяльності.

Стійкість організованої групи полягає в їх здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, як внутрішнім, так і зовнішнім. На здатність об`єднання протидіяти внутрішнім дезорганізуючим факторам указують такі ознаки: стабільний склад, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, наявність плану злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вступ особи до організованої групи означає надання цією особою згоди на участь в ній за умови, що вона усвідомлювала факт її існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Організована група, на відміну від групи з попередньою змовою, утворюється не одномоментно, а впродовж тривалого часу.

Фактичних даних про те, коли саме і протягом якого часу було утворено організовану групу, як довго вона функціонувала суду не було надано.

Співучасть у злочині не є тотожнім поняттям співучасті в злочинній діяльності, оскільки співучасть у злочині полягає у взаємодії співучасників, спрямованій лише на забезпечення злочинного результату, співучасть же у злочинній діяльності передбачає забезпечення не тільки злочинного результату, а й збереження самого об`єднання на майбутнє (як цілісного суб`єкта злочинної діяльності).

Злочинній діяльності організованої групи (колективний суб`єкт злочинів) обов`язково передує злочинна діяльність щодо її утворення (організації), набуття нею всіх обов`язкових ознак, які її характеризують. Об`єднання має бути утворено попередньо, а отже має бути доведено, що вчиненню злочину організованою групою передували дії щодо її утворення.

Дані про організацію (утворення) стійкого злочинного об`єднання у даному кримінальному провадженні відсутні, а отже винність ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів у складі організованої групи свого підтвердження в ході розгляду не знайшла.

Оцінка обставин даної справи у їх сукупності дає суду підстави для висновку, що діяння ОСОБА_8 , які передували вчиненню інкримінованих злочинів, як і ті, які свідчили про їх реалізацію, за своїми ознаками є не організація (утворення) організованої групи і вчинення злочинів саме у складі складної форми співучасті, а є організацією конкретних злочинів і їх вчинення за попередньою змовою групою осіб, тобто в менш простій формі співучасті.

Конструктивною ознакою організованої групи, яка виділяє цю форму співучасті, є не попередня змова, а стійкість групи, тобто набуття нею таких внутрішніх механізмів, які убезпечують її існування і спроможність протидіяти дезорганізуючим факторам.

Стійкість організованої групи не можна розуміти тільки як ступінь деталізації злочинного плану і розподілу обов`язків між учасниками групи. Ці критерії не є свідченням стійкості, а, як правило, визначаються характером злочину, який готується.

Частиною 3 статті 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оскільки під час судового розгляду не знайшло підтвердження вчинення злочинів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в складі організованої групи, а зібраними та дослідженими доказами підтверджується вчинення ними злочину за попередньою змовою групою осіб, то правова кваліфікація їх дій та відповідно формулювання обвинувачення підлягає зміні, бо це покращує їх становище.

Крім того, відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права несправедливий судовий розгляд, які передбачені ст.. 62 Конституції України, поєднується з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Барбера, Meccere і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v Spain, judgment of 6 Desember 1988, Series A no. 146 p. 33, §77 )

Враховуючи викладене, суд вважає формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в частині «з метою подальшого збуту ОСОБА_8 у місцях позбавлення волі» необґрунтованим, оскільки ні органом досудового розслідування, ні безпосередньо в ході судового розгляду, не було встановлено фактичних обставин, що вказують на наявність у ОСОБА_8 мотиву та мети збуту наркотичного засобу та його розповсюдження на території слідчого ізолятора на постійній основі.

За таких обставин, підлягає виключенню з фабули пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 і кваліфікуюча ознака «з метою збуту у місцях позбавлення волі».

Аналізуючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного судового рішення та з урахуванням вимог ст. 337 КПК України про межі судового розгляду, суд дійшов висновку, що обвинувачення у вищезгаданій частині не знайшло свого підтвердження в суді, у тому числі, у зв`язку з визнанням судом доказів недопустимими, недостатністю наданих доказів для висновку про винуватість осіб у вчинені інкримінованих їм злочинів, та необхідністю перекваліфікації дій обвинувачених за іншими нормами особливої частини КК України, а саме:

- дії ОСОБА_8 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 307 КК України, підлягають перекваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України;

- дії ОСОБА_9 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 307 КК України, підлягають перекваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України;

- дії ОСОБА_11 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 307 КК України, підлягають перекваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України;

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, раніше не судимий, відсутність корисливого мотиву.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , відповідно до ст. 66 КК України, має на утриманні малолітню дитину інваліда ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, відсутність корисливого мотиву,

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, раніше не судимий, відсутність корисливого мотиву.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим за вчинені ними кримінальні правопорушення, суд виходить із наділених дискреційних повноважень, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України»), наданих державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень злочин є середньої тяжкості (форму вини прямий умисел, мотив не корисливий, спосіб, характер вчинених діянь, ступінь здійснення злочинного наміру закінчений злочин, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я (ВІЛ-інфекція), те, що раніше він судимий, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на профілактичному обліку в наркологічному кабінеті Корюківської ЦРЛ, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнута тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі у межах максимальної санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненим правопорушенням, іншим даним про особу винного. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Ухвалою слідчого судді Ново заводського районного суду м.Чернігова від 10.12.2015 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.02.2016 року, який продовжено до 01.04.2016 року (т.3 а.с. 231-232, 235-236).

В подальшому, ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01.08.2016 року, ОСОБА_8 тимчасово залишено в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на період розгляду даного кримінального провадження (т.1 а.с.136-137).

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ, ОСОБА_8 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 10.12.2015 року по 01.04.2016 року та з 01.08.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 слід обраховувати з 17 лютого 2015 року.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_11 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (форму вини прямий умисел, мотив не корисливий, спосіб, характер вчинених діянь, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченої, її вік, сімейний та матеріальний стан, проживає з малолітньою дитиною інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_5 , стан здоров`я, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не притягувалася ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд приходить до висновку про необхідність і достатність для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів, призначити покарання у вигляді позбавлення волі і оскільки наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що передбачений ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_11 , яка потребує належної підтримки та уваги з боку громади та суспільства можливість призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, застосувавши ст. 69 КК України та без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації. Крім того, суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні, може бути досягнута без відбування ОСОБА_11 призначеного покарання, оскільки існує можливість виправлення засудженої без відбування покарання, а отже її можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, визначивши іспитовий строк, при цьому враховує в сукупності як фактичні обставини даної справи, так і характеризуючі дані про особу. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень злочин є тяжким (форму вини прямий умисел, мотив не корисливий, спосіб, характер вчинених діянь, ступінь здійснення злочинного наміру закінчений злочин, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я те, що він раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнута тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненим правопорушенням, іншим даним про особу винного. Суд приходить до висновку про необхідність і достатність для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації, при цьому враховує в сукупності як фактичні обставини даної справи, так і характеризуючі дані про особу. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень злочин є тяжким (форму вини прямий умисел, мотив не корисливий, спосіб, характер вчинених діянь, ступінь здійснення злочинного наміру закінчений злочини, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, учасник бойових дій (АТО), його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я те, що він раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнута тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненим правопорушенням, іншим даним про особу винного. Суд приходить до висновку про необхідність і достатність для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 307 КК України та, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації, при цьому враховує в сукупності як фактичні обставини даної справи, так і характеризуючі дані про особу. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

З обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в розмірі 307 грн. 20 коп. (т3 а.с.52)

З обвинуваченого ОСОБА_10 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в розмірі 5358 грн. 60 коп. (т3 а.с.134-162)

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Клопотань про обрання запобіжних заходів не надходило.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року та остаточно до відбування призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шість) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відрубування покарання обраховувати з 17 лютого 2015 року.

На підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838- VIII зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 10.12.2015 року по 01.04.2016 року та з 01.08.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 залишити в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши їй іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_11 протягом іспитового строку обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (років) позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк виконання покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (років) позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк виконання покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в розмірі 307 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в розмірі 5358 грн. 60 коп.

Речові докази по справі , а саме :

- компакт - диски № 2030, 2076, 2075, 2055, 2053, 2029 та ін., а також аудіо відеозаписи, які містяться на них - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000293;

- документи, вилучені в ПАТ «Приват Банк» - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000293 ;

- особливо небезпечна наркотична речовина канабіс, масою 11,55 г, яка зберігається в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області знищити;

- мобільні телефони, які були виявлені та вилучені під час обшуку 19.11.2015 року спецавтомобіля, яким перевозяться слідчоарештовані, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області - конфіскувати на користь держави;

- мобільні телефони, які були виявлені та вилучені 19.11.2015 року при обшуку камери № 34 Чернігівського СІЗО, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області - конфіскувати на користь держави;

- мобільні телефони, які були виявлені та вилучені 19.11.2015 року при обшуку камери № 36 та 23 Чернігівського СІЗО, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області - конфіскувати на користь держави;

- особливо небезпечна наркотична речовина канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 30,4 г, залишки посуду з речовиною коричневого походження, які зберігається в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області знищити;

- мобільний телефон, банківські картки, виявлені та вилучені 19.11.2015 року в ході обшуку помешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області повернути законному володільцю;

- особливо небезпечна наркотична речовина - канабіс, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1 257,908 г.; темно-коричневе нашарування є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстракт канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,78 г., які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Чернігівської області знищити;

- мобільний телефон марки «Нокиа» модель 105 ІМЕ НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «МТС - України» - повернути законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок проголошено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3