Справа № 570/2660/17
Номер провадження 1-кс/570/649/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2017 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.П.Могили 24) клопотання слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 25 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.146, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України,

про арешт майна,
в с т а н о в и в:
з метою забезпечення збереження тимчасово вилученого 07 липня 2017 року майна слідчий у клопотанні від 10 липня 2017 року просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольру, який належить ОСОБА_4 . жителю с.Лозоватка Криворізького району Дніпропетровської області.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання повністю та пояснив суду про обставини, вказані у ньому.
Власники або володільці майна до суду не викликалися за клопотанням слідчого, оскільки це є необхідним з метою унеможливлення перешкоджання встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, 25 червня 2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 поблизу будинку АДРЕСА_1 побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_6 . ОСОБА_7 наздогнав її на автомобілі «ВАЗ» в кінці вказаної вулиці та запропонував підвезти. Після відмови підійшов до неї, та, усвідомлюючи незаконність своїх дій, незаконно позбавив її волі шляхом застосування до неї фізичного насильства, яке полягало в тому, що ОСОБА_5 схопив спочатку потерпілу за руку, потім обхопив її обома руками за верхню частину тулуба та насильно затягнув на переднє пасажирське сидіння і, припиняючи спроби потерпілої кричати, обхопив її руками. Відчуваючи значну перевагу у фізичній силі, потерпіла припинила спроби вирватися.

25 червня 2017 року близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ», на полі в кінці вулиці Центральна в с.Корнин Рівненського району Рівненської області, відчуваючи значну перевагу у фізичній силі, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, достовірно знаючи, що потерпіла є неповнолітньою, умисно схопив ОСОБА_6 обома руками за шию, внаслідок чого унеможливив її спроби чинити супротив, що потерпіла реально сприйняла як загрозу застосування відносно неї фізичного насильства та вступив з нею в статеві відносини орогенітальним та природнім способами.

За даним фактом 25 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001012 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.3 ст.152, ч.3 ст.153 КК України як незаконне позбавлення волі або викрадення людини; зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене повторно щодо неповнолітньої; задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила, будь-який із злочинів, передбачених ст.152 КК України, а також вчинене щодо неповнолітньої.
В розумінні положень ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов"язаного з їх незаконним обігом.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону. Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.1 ст.171 КПК України у такому клопотанні повинно бути зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, що підтверджують право власності на таке майно. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасово вилучений предмет без прийняття відповідного рішення про арешт може бути прихований, пошкоджений, знищений або відчужений, зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження, клопотання, що надійшло до суду, і відповідає вимогам КПК України, підлягає до задоволення. Вважаю, що слідчим доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
Арешт майна, як правило, полягає у забороні відчужувати майно. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речі для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона розпоряджатися таким майном (визначати долю належної речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам) можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.110, 167, 170, 173, 175, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
задоволити клопотання слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 25 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.146, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України про арешт майна.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1