Справа № 645/3914/17
Провадження № 1-кп/645/174/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про призначення по справі судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_5 не з`явилися, через канцелярію представником потерпілого було подано заяву, в якій остання просила вирішити питання щодо призначення експертизи за її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні проти призначення по справі судово-психологічної експертизи не заперечувала.

Присутній в судовому засіданні обвинувачений щодо призначення експертизи не заперечував, просив вирішити вказане питання за відсутності його захисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Вимогами ч. 2 ст. 242 КПК України визначено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: 6) визначення розміру шкоди немайнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що для встановлення вартості заподіяної шкоди немайнового характеру потерпілому необхідні спеціальні знання, суд вважає необхідним призначити судово-психологічну експертизу.

Стаття 6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод 1950 року (Далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколу № 7 ст.ст. 2, 4, 6до Конвенції» проголошує принцип верховенства права та поняття справедливого судового розгляду.

Найбільш важливим серед принципів п. 1 ст. 6 є принцип рівності можливості.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії»(1968) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Європейський суд з прав людини визнав порушення ст. 6 у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази «Жійзельс проти Бельгії» (1997) та «Мантованеллі проти Франції» (1997), зокрема, висновки експертів «Бьоніш проти Австрії» (п.32 рішення від 6 травня 1985 року).

Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення гарантованих у ст. 6 прав.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду, що відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

З огляду на наведені положення ст. 22 КПК України та Конвенції, суд дійшов висновку, що клопотання представника потерпілого про призначення експертизи є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 101, 242 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілого задовольнити.
Призначити у кримінальному провадженні № 0001397 за обвинуваченням ОСОБА_4 судово-психологічну експертизу на вирішення якої поставити наступні запитання:
- чи є у підекспертного ОСОБА_6 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості, що виникли внаслідок отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2016 року?
- чи являється ситуація, яка досліджується по справі, психотравмуючою для підекспертного ОСОБА_6 ? Якщо так, то чи спричинені ОСОБА_6 душевні і фізичні страждання, викликані отриманими травмами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2016 року (моральна шкода)?
- чи спричинені ОСОБА_6 душевні і фізичні страждання, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2016 року (моральна шкода) в умовах ситуації, а саме завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які досліджуються в справі?
- чи спричинені ОСОБА_6 душевні і фізичні страждання, у зв`язку з проходженням ним тривалого курсу реабілітації, внаслідок отриманих травм, а саме закритого перелому обох кісток правої гомілки у верхній третині частині діафізів із зсувом, та тривалий час зростання цих кісток внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2016 року?
- якщо ОСОБА_6 були завдані страждання (моральна шкода), то який можливий розмір складе грошова компенсація за завдані страждання (моральна шкода) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2016 року?
Проведення експертизи доручити експертам ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи в судовому засіданні оголосити перерву.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1