07.09.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005207 від 09.08.2018 року про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.
Як вбачається з клопотання слідчого, у провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0005207 від 09.08.2018 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за заявою ОСОБА_5 щодо неправомірних дій невстановлених осіб, які самовільно, всупереч установленому законом порядку, без будь-яких дозвільних документів заволоділи підвальним нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 09.08.2018 до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , який просить вжити заходів правового характеру щодо невстановлених осіб, які самовільно, всупереч установленому законом порядку, без будь-яких дозвільних документів заволоділи підвальним нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається із заяви ОСОБА_5 проживає у квартирі АДРЕСА_2 06 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені особи, самовільно захопили нежитлове підвальне приміщення під вказаним будинком де розпочали здійснювати реконструкцію та ремонтні роботи.
В подальшому, ОСОБА_5 разом із сусідами звернулись до вказаних невстановлених осіб із проханням надати будь-які правоустановчі документи на підставі яких вони розміщуються у вищезазначеному підвальному приміщенні та проводять ремонтні роботи, але останні відмовились від надання будь-яких документів.
Згодом, за вищевказаною адресою прибула жінка, яка представилась ОСОБА_6 та повідомила, що вона є законним власником даного підвального приміщення, яка надала копію «Договору оренди нежитлового приміщення №183/18» від 21 червня 2018 року. Так, у вказаному договорі оренди, який укладено між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, в особі заступника директора департаменту начальника управління орендних відносин та відчуження комунального майна департаменту комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_7 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем дані якої заштриховано, але вбачається ім`я та по-батькові останнього « ОСОБА_8 », про строкове платне користування нежитловим приміщенням підвалу № 501, загальною площею 138,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , термін дії договору оренди з «21» червня 2018 року до «21» травня 2021 року.
Згідно п. 1.1. зазначеного договору, ринкова вартість об`єкта оренди визначена на підставі звіту про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди, який був складений ТОВ «Консалтингова компанія», але повну назву було заштриховано.
Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_6 є власником та керівником ТОВ «Консалтингова компанія «Бюро Оцінки Стефанович».
Таким чином, особа, яка Орендарем ( ОСОБА_6 ) самостійно виготовила для власних потреб звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди.
Крім того, згідно технічного паспорту від 10.02.2009 не встановлено жодних правоустановчих документів, які підтверджують право власності на об`єкт оренди, а Територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради визначена, як Користувач.
Таким чином, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, не будучи власником вищезазначеного підвального приміщення за адресою: місто Одеса, вулиця Успенська, будинок 127, незаконно передав його в оренду.
Посилаючись на вищевикладене, та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також з метою запобігання, відчуження, передачі майна, прокурор просив накласти арешт у вигляді заборони відчуження та використання майна, а саме на нежитлове підвальне приміщення АДРЕСА_3 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КПК України, та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Зазначене приміщення має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме встановлення реального власника майна, правомірності використання ним майна.
Слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Арешт також потрібен для непозбавлення правомірного власника можливості користуватися, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його захисту від посягань сторонніх осіб.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути визнано речовим доказом, враховуючи те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні, суд вважає, за необхідне накласти арешт.
Таким чином, існують всі передбачені Законом підстави для арешту зазначеного майна.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони відчуження та використання майна, а саме на нежитлове підвальне приміщення АДРЕСА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: