Справа № 216/551/16-к
Провадження № 1-кп/216/341/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0000687 від 12 грудня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2015 року в період часу з 17.00 години до 18.55 години ОСОБА_3 разом зі своїм батьком, ОСОБА_6 , знаходились за місцем свого мешкання у вітальні квартири АДРЕСА_2 , де між ними на сімейно-побутовому ґрунті відбулась сварка, спровокована станом їхнього алкогольного сп`яніння, внаслідок якої у ОСОБА_3 виникла гостра неприязнь до батька та умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись в приміщенні вітальні вказаної квартири, близько 19.00 години 11 грудня 2015 року умисно, обома кулаками завдав батькові не менше 5-ти ударів, а саме: не менш ніж як по одному удару в область лівого ока, в праву половину грудної клітини, ліву поперекову ділянку тулуба, не менш ніж як два удари в задню поверхню грудної клітини ліворуч.

Вказані дії ОСОБА_3 обурили ОСОБА_6 та він почав образливо висловлюватися на адресу сина, чим посилив у ОСОБА_3 почуття гострої неприязні до себе.

Продовжуючи діяти з умислом на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, ОСОБА_3 в приміщені вітальні квартири за вказаною адресою взяв побутовий складний ніж і таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Відразу ж після цього ОСОБА_3 , діючи на досягнення свого злочинного результату умисного спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий ним побутовий складний ніж, продовжуючи знаходитись в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, близько 19.10 години 11 грудня 2015 року умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 один удар клинком підшуканого ножа в ліву половину грудної клітини в проекції 9-го ребра по середньо-паховій лінії, не переслідуючи за мету спричинити батькові смерть.

Після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та з метою припинення кровотечі надав батькові домедичну допомогу, наклавши ОСОБА_6 медичний пластир на поверхню грудної клітини ліворуч в ділянці ножового поранення, після чого залишив вказане помешкання.

Відчуваючи погіршення самопочуття в результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_6 близько 19.30 години 11 грудня 2015 року прийшов до сусідки ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_3 , якій повідомив про вчинений щодо нього ОСОБА_3 злочин і попросив викликати швидку допомогу.

У цей же вечір, близько 19.45 години 11 грудня 2015 року донька ОСОБА_6 ОСОБА_8 , яку за мобільним телефоном викликала до свого помешкання ОСОБА_7 , викликала бригаду швидкої медичної допомоги, яка приблизно о 21.25 годині госпіталізувала потерпілого ОСОБА_6 до комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», де потерпілого було прооперовано.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- 3-х синців навколо лівого ока, правої половини грудної клітини, лівої поперекової ділянки тулуба; 2-х саден задньої поверхні грудної клітини ліворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 25 грудня 2015 року № 2688 за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- перелому 8-го ребра по середньо-паховій лінії ліворуч, який згідно з висновком судово-медичної експертизи від 25 грудня 2015 року № 2688 за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- проникаючої, колото-різаної рани лівої половини грудної клітини з пошкодженням міжреберної артерії та нижнього сегменту лівої легені, яка ускладнилася розвитком гемотораксу та підшкірної емфіземи, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 25 грудня 2015 року № 2688 за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. 11 грудня 2015 року близько 17 годині він повернувся додому з роботи. У цей час його батько був вдома та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши його, батько почав висловлюватись нецензурною лайкою, на що він зробив йому зауваження, але той не реагував і продовжував лаятись, тоді він вдарив його долонею по лівому боку обличчя. Однак батько продовжував кричати та ображати його. Він підійшов до нього для того, щоб перекласти з крісла на диван, підняв, але не втримав і впустив, у зв`язку з чим батько впав на підлогу. Він побачив у батька ніж і забрав його, після чого декілька разів вдарив батька кулаком в груди. Останній потягнув його на себе і він впав, а коли піднявся, то побачив в грудях у батька ніж, він витягнув його і побачив на лезі кров. У батька кров не йшла, але він одразу почав надавати йому першу допомогу та заклеїв рану медичним пластирем, він хотів викликати швидку медичну допомогу, але батько відмовився. Після цього нін пішов з дому по справах, забравши ніж, який поклав у трубу в дворі будинку. Через деякий час йому зателефонували сусіди та повідомили, що приїхали працівники поліції, він добровільно прийшов та сам видав ніж. У той день він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Батько зловживав алкоголем і в стані сп`яніння був агресивним. Із самого дитинства під час запоїв батько знущався над ним, бив його та навіть різав ножем. Він дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які правильно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Свою вину визнає повністю, щиро кається в скоєному, не знає як це могло статися, але він усвідомив свій негативний вчинок та обіцяє виправитись.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про недоцільність дослідження доказів щодо всіх обставин вчиненого ним злочину на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він ці обставини справи визнає повністю.

Захисник обвинуваченого підтримав указане клопотання останнього, а прокурор не заперечував проти його задоволення.

Ураховуючи зазначену позицію обвинуваченого, вислухавши думки захисника та прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції останнього, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його письмове клопотання, тому у суду не має сумнівів у волевиявленні останнього.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та повністю підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .

У судових дебатах прокурор, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченим, усвідомлення ним свого вчинку під час перебування під вартою, його поведінку після зміни запобіжного заходу та висновок органу пробації, просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Обвинувачений та його захисник у судових дебатах просили суд при ухваленні вироку врахувати дійсне щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілому, а також протиправну поведінку останнього. При цьому обвинувачений зазначив, що вважає справедливим те покарання, яке просить призначити прокурор.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки зазначені в обвинувальному акті обставини, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів і покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на наведене при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину та його мотиви, обстановку вчинення злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про його особу, зокрема відсутність судимостей, не перебування на обліках й посередню характеристику, наявність трьох пом`якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих обставин, належну поведінку обвинуваченого після зміни судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висновок органу пробації, зазначені вище думки прокурора, обвинуваченого та захисника щодо необхідного покарання, а також думку представника потерпілого, яка в своїй заяві до суду просила обвинуваченого суворо не карати та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Ураховуючи викладене, виходячи із загальних засад призначення покарання щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, тому вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 491 грн 04 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 126).

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- два ножі, викрутку та простирадло, вважати повернутими власнику (а.к.п. 122);

- опечатаний у паперовий конверт складний ніж господарсько-побутового призначення, опечатаний паперовий конверт із залишками змивів на ниточках марлі (один пакет), опечатаний паперовий конверт із зразками крові та слини потерпілого ОСОБА_6 (один пакет), опечатаний паперовий конверт із зразками крові та слини підозрюваного ОСОБА_3 (один пакет), які передані на зберігання до кімнати речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією від 26 січня 2016 року № 00129/16 (а.к.п. 131), знищити;

- решту доказів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн 04 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1