Справа № 274/2044/18
Провадження № 1-кп/0274/489/18
ВИРОК
І м е н е м У к р а ї н и
18.07.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 274/2044/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хажин Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання (до вчинення злочину проживаючого в АДРЕСА_1 ), раніше судимого: 1) 09.12.08 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 14.04.14 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік позбавлення волі; 3) 22.05.14 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 309 ч. 1, 263 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 4) 27.01.15 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого за ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 11.07.17 умовно-достроково на 4 місяці 10 днів, 25.02.18 Коростенською місцевою прокуратуру до суду скеровано обвинувальний акт за ст.ст. 187 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 357 ч. 3 КК України,

за ст. 395 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

17 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 відповідно до постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області встановлено адміністративний нагляд з наступними обмеженнями: заборона виходити з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. щодобово; заборона відвідувати та перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника поліції; реєстрація у відділі поліції кожного першого понеділка місяця.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що йому встановлено адміністративний нагляд, та будучи ознайомлений з його правилами, з метою ухилення від адміністративного нагляду в листопаді 2017 року самовільно залишив місце свого проживання: АДРЕСА_1 , та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без дозволу начальника Бердичівського ВП виїхав до м. Коростень Житомирської області і у подальшому за місцем проживання не з`являвся.

Зокрема, з 06 листопада 2017 року ОСОБА_3 , порушуючи правила адміністративного нагляду умисно припинив з`являтись для реєстрації до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, а 28 листопада 2017 року було встановлено, що останній самовільно залишив місце свого проживання та поїхав у невідомому напрямку.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ст. 395 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, однак показав, що, звільнившись з місць позбавлення волі влітку 2017 року, приїхав за місцем проживання тітки та бабусі в с. Терехове Бердичівського району, так як іншого місця проживання не має. При звільненні щодо нього було встановлено адміністративний нагляд. Він з`явився до свого дільничного ОСОБА_5 , йому було роз`яснено порядок та умови перебування під наглядом, встановлено дні явки на реєстрацію, попереджено про кримінальну відповідальність, про що він написав розписку. Роботи не було, а за щось жити потрібно. Тітка також сказала, що він їй вдома не потрібен. Іншого житла у нього не було, про що він повідомляв дільничного. Намагався працевлаштуватись, тому їздив по всій Україні, в тому числі тижні два був у товариша в селі Поличенці, повідомляючи дільничного. Десь в листопаді 2017 року він сказав дільничному, що їде до Коростеня. Поїхав і після цього з дільничним вже не зв`язувався, до ОСОБА_6 не повертався, їздив по всій України. В січні 2018 року його було затримано за підозрою у скоєні злочинів, вчинених у тому ж місяці в Коростені. Погоджується, що тітка давала йому можливість жити у неї, але за той дріб`язок, який він міг заробити, він краще вчинить злочин та потрапить в тюрму. Основною причиною ухилення ним від адміністративного нагляду є відсутність у нього житла. Згідний із запропонованою прокурором мірою покарання у виді 6 місяців арешту.

Незважаючи на часткове невизнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_3 є її племінником, з яким вона перебуває у нормальних стосунках. Вона завжди рада його бачити у себе в с. Терехове в гостях. Будинок належить їй і чоловікові. Минулого разу після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений жив у неї, перебуваючи під адміністративним наглядом. Цього разу, коли він звільнився у 2017 році, він також приїхав до неї. Але вона є інвалідом 3-ї групи, як і її чоловік, і працюють, тому вона сказала обвинуваченому, що той зможе жити, якщо буде працювати. Племінник повідомив, що має неофіційну роботу і тому в неї фактично не жив, а інколи заходив повечеряти. Працевлаштуватись обвинуваченому допомагав і дільничний. Восени 2017 року обвинувачений прийшов з речами, сказав, що знайшов іншу роботу і поїхав, після чого вона його не бачила. Обвинуваченого вона з будинку не виганяла, завжди давала можливість проживати.

Як показав допитаний як свідок ст. ДОП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , щодо обвинуваченого він здійснював адміністративний нагляд. Так влітку 2017 року після отримання постанови він викликав ОСОБА_3 , роз`яснив тому права і обов`язки піднаглядного, про що обвинувачений в його присутності і в його кабінеті написав розписку. Проживати, перебуваючи під наглядом, обвинувачений мав в с. Терехове Бердичівського району по вул. Радянській, на даний час Дж. Конрада, в будинку, де живе його тітка, дядько і бабуся. Спочатку обвинувачений з`являвся на реєстрацію, а коли він перевіряв його за місцем проживання не рідше ніж раз в місяць, той був наявний. При цьому обвинувачений дійсно звертався в усній формі, що хоче поїхати на заробітки. Враховуючи неодноразовість таких звернень, для того щоб мати можливість направлення матеріалів за територіальністю, він дозволяв обвинуваченому виїжджати, а вже потім коли влаштується повідомляти про зміну місця проживання. Але у обвинуваченого щось не виходило. Десь в листопаді 2017 року обвинувачений з`явився після неявки на реєстрацію та повідомив, що буде їхати в м. Коростень, де народився його батько. Після влаштування обвинувачений мав повідомити його про влаштування, щоб він мав можливість направити матеріали адміністративного нагляду за територіальністю. Цього так обвинувачений і не зробив, а коли він почав його шукати, дізнався, що виявляється ОСОБА_3 вже перебуває в розшуку Коростенським ВП за скоєння злочину. Обвинувачений наміру виконувати свої обов`язки піднаглядного, працевлаштовуватись не бажав, казав, що йому краще назад у місця позбавлення волі.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується:

-постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.17, відповідно до якої засудженому ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, застосувавши обмеження: заборона виходити з будинку (квартири) з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. щодобово; заборона відвідувати та перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника поліції; реєстрація у відділі поліції кожного першого понеділка місяця (т. 1, а.п. 9);

-довідкою про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду, згідно з якою ОСОБА_3 в день звільнення 19.07.17 було оголошено постанову про встановлення адміністративного нагляду, зобов`язано прибути і зареєструватись у триденний термін у Бердичівському ВП ГУНП в Житомирській області та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, про що свідчить особистий підпис самого піднаглядного (т. 1, а.п. 10);

-особистою розпискою ОСОБА_3 від 04.08.17 про ознайомлення з обмеженнями, зв`язаними з адміннаглядом (т. 1, а.п. 11);
-копією реєстраційного листка адміннаглядного ОСОБА_3 , який зобов`язаний з`являтись для реєстрації в Бердичівському ВП ГУНП кожен 1 понеділок щомісяця, відповідно до якого, починаючи з 06.11.17 ОСОБА_3 не реєстрацію не з`являвся (т. 1, а.п. 12).

-даними копії листка контролю за дотриманням встановлених обмежень дій піднаглядного ОСОБА_3 , відповідно до якого під час відвідування за місцем проживання ОСОБА_3 було встановлено, що останній відсутній за місцем проживання з 28.11.17 (т. 1, а.п. 13).

Показання обвинуваченого про те, що він ухилився від адміністративного нагляду лише тому, що не має власного помешкання, суд розцінює як захисну позицію з метою применшити свою вину та уникнути таким чином відповідальності. Проаналізувавши докази в їхній сукупності, зокрема показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дані документів справи адміннаглядного ОСОБА_3 та його власні показання, суд вбачає, що обвинувачений знав про свій обов`язок не залишати самовільно місце проживання, перебуваючи під адміністративним наглядом, так само як і мав можливість не залишати таке місце проживання, однак свідомо не виконав цей обов`язок, вважаючи своє прагнення мати заробіток будь-яким шляхом, в тому числі злочинним, важливішим ніж можливість притягнення до передбаченої законом відповідальності.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, суд не встановив. Суд не визнає такою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачений фактично заперечує свою вину у скоєнні злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 2 КК України злочин, передбачений ст. 395 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризувався позитивно, офіційно не працює.

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не зробив і після звільнення протягом невеликого проміжку часу знову вчинив злочин, пов`язаний з ухиленням від нагляду держави за своєю поведінкою, приймаючи до уваги санкцію закону, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. Враховуючи відсутність пом`якшуючих покарання обставин, за наявності обставин, які таке покарання обтяжують, враховуючи думку сторін щодо призначення покарання, суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк шість місяців, визначений у санкції статті. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи перебування обвинуваченого під вартою у іншому кримінальному провадженні, вирок у якому ще не набрав законної сили, до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1