Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 жовтня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000508 від 18 вересня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 задоволено частково, накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 200 доларів США, блокнот, журнал реєстрації амбулаторних хворих, жіночу сумку та гаманець, які належать ОСОБА_6 .
Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вона перебуваючи на посаді лікаря-кардіолога Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня», являючись членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто службовою особою, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», вимагали, а в подальшому, 19 вересня 2018 року о 16 години 30 хвилин, у своєму службовому кабінеті №19 КЗ «РОКЛ», що за знаходиться за адресою: вул. Київська, 78Г, в м. Рівне, отримала від громадянина ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 доларів США, як неправомірну вигоду за написання акту дослідження стану здоров`я, який надає останньому відстрочку від проходження служби в Збройних силах України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою накласти арешт на грошові кошти в сумі 150 Євро та 9700 грн. Звертає увагу суду, що за інкримінований ОСОБА_6 злочин передбачена кримінальна відповідальність, що встановлює спеціальну конфіскацію, тому необхідно накласти арешт на грошові кошти в сумі 150 Євро та 9700грн, які вилучені під час проведення 19.09.2018 року невідкладного обшуку в кабінеті останньої.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на положення ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2018 року слідча ОСОБА_8 слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, саме грошові кошти 200 доларів США, які отримані в якості неправомірної вигоди, а також грошові кошти в сумі 150 євро та 9700 гривень, блокнот, журнал реєстрації амбулаторних хворих, жіночу сумку та гаманець, які належать ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000508 від 18.09.2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 1-3).
Задовольняючи частково дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000508 від 18.09.2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти в сумі 200 доларів США, блокнот, журнал реєстрації амбулаторних хворих, жіночу сумку та гаманець, які належать ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України.

Доводи прокурора ОСОБА_5 про необхідність накладення арешту на майно, а саме грошові кошти в сумі 150 євро та 9700 гривень, які вилучені під час проведення 19.09.2018 року невідкладного обшуку в кабінеті ОСОБА_6 не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.
В обґрунтування клопотання слідча ОСОБА_8 вказала пронеобхідність накладення арешту на вказані грошові кошти з метою забезпечення речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Із постанови слідчого від 20 вересня 2018 року не вбачається, що грошові кошти в сумі 150 євро та 9700 гривень визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 5-6).
Під час апеляційного розгляду прокурорОСОБА_5 вказав, що 28 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Санкція ч.1 ст. 368 КК України не передбачає такий вид покарання як конфіскації майна.
Крім того, прокурором також не доведено підстав для накладення арешту на вказані кошти з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2