Номер провадження 11-кп/775/868/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/868/2018 Головуючий у 1-інстанції: ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 14.06.2017 року щодо ОСОБА_8 , за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 13 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 червня 2018р. обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст.258-3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

На зазначену ухвалу прокурором, захисником ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору; зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства, до обвинувального акту приєднано всі необхідні додатки; він містить чітке, сформульоване обвинувачення з викладенням диспозиції ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст.110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що інкримінуються ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 скасувати, як незаконну, призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що в судовому засіданні 13.06.2018 р. звернувся із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України кримінальних правопорушень, але колегія суддів видалилася до нарадчої кімнати для вирішення по суті клопотання захисника, однак, вийшовши з нарадчої кімнати, головуючим суддею було проголошено ухвалу про повернення обвинувального акту та взагалі не зазначено в резолютивній частині ухвали долю заявленого захистом клопотання. Звертає увагу, що в порушення вимог ч. З ст. 26 КПК України, суд за власної ініціативи вирішив питання, яке не піднімалося в судовому засіданні сторонами, та усунувся від вирішення питання, заявленого стороною захисту.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначили, що підтримують апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі;

- захисник ОСОБА_7 просив його апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що він повністю відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті вказані об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінальних правопорушень, форма участі кожного з обвинувачених у вказаних подіях. Суперечностей при викладенні цих обставин не вбачається.

Не ґрунтуються на вимогах діючого кримінального процесуального законодавства і висновки суду першої інстанції щодо необхідності повернути обвинувальний акт у зв`язку із зазначенням процесуального статусу ОСОБА_8 як підозрюваної, замість обвинуваченої.

Апеляційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що в обвинувальному акті сформульовані фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, при формування правової кваліфікації цих фактичних обставин вказано, що ОСОБА_8 підозрюється у їх вчиненні. Однак, сам факт складання обвинувального акту, вручення його з дотриманням процесуального порядку та вимог ст.ст. 293, 297-1 КПК України, відповідність даного акту вимогам ст.291 КПК України, свідчить про факт набуття підозрюваною ОСОБА_8 статусу обвинуваченої. Стороною обвинувачення виконані всі вимоги кримінального процесу для ясного розуміння стороною захисту статусу ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає міркування суду першої інстанції з цього приводу хибними.

Що стосується апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , то слід зазначити наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Аналізуючи вказану норму права, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції за наслідками підготовчого судового засідання мав повноваження прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту.

Разом з тим, апеляційна інстанція погоджується з доводами захисника, що судом не висловлені свої міркування щодо заявленого клопотання стороною захисту.

Так, з тексту оскаржуваного рішення вбачається, що суд зазначив факт заяви клопотання захисником щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , однак будь-якого рішення з цього приводу не прийняв, що суперечить статті 372 КПК України, в якій встановлені вимоги до змісту ухвали, але само по собі в даному випадку не є підставою для скасування рішення суду. В зв`язку з цим, виходячи з вимоги апеляційної скарги захисника про скасування ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтується на вимогах чинного КПК України, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 13 червня 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за номером 0000117 від 14.06.2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч. 2 ст.110, ч. 1 ст. 258-3 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: