Справа № 204/3674/16-к
Провадження № 1-кп/204/33/18
У Х В А Л А
12 липня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_5 , захисника: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2018 року строк дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено до 30 липня 2018 року.
Ч. 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених. В обґрунтування клопотання зазначив, що на сьогоднішній день продовжують існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Перебуваючи на волі, обвинувачені можуть вчинити нові злочини, оскільки раніше притягалися до кримінальної відповідальності. Також, на думку прокурора, обвинувачені будуть переховуватися від суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , зазначив, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, а запобіжний захід належить змінити на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку з відсутністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, з показань потерпілого вбачається, що його підзахисний взагалі не скоював кримінальне правопорушення та просила запобіжний захід змінити на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартоюж.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку адвоката ОСОБА_7 .
Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора. При цьому суд враховує наступне.
На теперішній час триває розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 30.07.2018 року.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, офіційно не працевлаштовані, суд враховує, й той факт, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення злочинів проти власності. У провадженні Житомирського районного суду Житомирської області відносно ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, що свідчить про можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 нових злочинів, та можливості переховатися від суду з метою уникнення відповідальності, та вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів і продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
А за таких обставин, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 слід відмовити.
При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд зазначає, що аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року).
Суд зазначає, що прокурором не доведено факту наявності небезпеки, що обвинувачений ОСОБА_9 переховуватиметься від суду, оскільки має постійне місце проживання.
Також, відсутні об`єктивні підстави вважати того, що обвинувачений ОСОБА_9 незаконно впливатиме на свідків та потерпілого у цьому провадженні, оскільки під час судового розгляду останні були допитані та судом були дослідженні докази у справі.
Що ж до існування ризику, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд звертає увагу, на той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України не має судимості, а у суду відсутні будь-які об`єктивні данні, які б могли свідчити про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Будь-яких фактів, здатних довести, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти справді спричинить порушення громадського порядку, прокурором надано не було.
Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, суд вважає за можливе задовольнити, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду такий запобіжний захід є достатнім та необхідним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 202, 331, 369-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.
Строк дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити до 09 вересня 2018 року включно.
Клопотання захисника ОСОБА_9 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 09 вересня 2018 включно, звільнивши його з під варти.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 20 год. 00 хвл. до 06 год. 00 хвл. залишати будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання
В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУВП № 4 у Дніпропетровській області.
Копію ухвали направити начальнику Васильківського відділення поліції Синельніківського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1