Справа № 161/6969/17
Провадження № 1-кп/161/19/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 жовтня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 04.05.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, гр. України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:

1. 31.03.2003 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, 24.10.2006 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 3 місяці 15 днів (на підставі постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2006);
2. 30.11.2007 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2, 342 ч.2, 345 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 27.02.2015 звільнений по закінченню терміну відбуття покарання.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 14.01.2017 близько 22.00 год., перебуваючи поблизу будинку № 15 по вул. Ціолковського у м. Луцьку, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, відкрито викрав із лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 150 грн. і банківська картка АТ «УкрСибБанк» за № НОМЕР_1 , спричинивши останньому майнової шкоди на загальну суму 150 грн.

Він же, повторно, 14.01.2017 близько 22.40 год., умисно, з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення грошових коштів, наявних на рахунку потерпілого ОСОБА_6 шляхом зняття готівки з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Луцьк, пр.Волі, 36 з рахунку банківської картки АТ «УкрСибБанк» за № НОМЕР_1 таємно викрав грошові кошти у сумі 1600 грн., після чого продовжуючи свої злочинні умисні дії, шляхом безготівкового розрахунку оплати купівлі товару у магазині «Вопак» за адресою: м.Луцьк, вул.Київський Майдан, 13, на суму 552,57 грн. та у магазині «Наш Край» за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 388,85 грн., таємно викрав грошові кошти в сумі 941,42 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 2541,42 грн.

Він же, повторно, 02.02.2017 близько 17.45 год., перебуваючи в приміщення під`їзду №3 будинку №18 по вул. Кравчука у м.Луцьку, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав чуже майно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні одного удару долонею правої руки в область голови потерпілого, шляхом ривка, відкрито викрав з рук малолітнього потерпілого ОСОБА_10 планшетний комп`ютер марки «Onda» білого кольору, моделі V8193G, ІМЕІ-код: НОМЕР_2 , вартістю 3500 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора ПрАТ «МТС-Україна» НОМЕР_3 на рахунку якої були відсутні грошові кошти, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 3500 грн.
Він же, повторно, 02.04.2017 року близько 10.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_4 , біля вхідних воріт на подвір`я вказаного будинку, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, умисно, шляхом вільного доступу, відкрито викрав мобільний телефоном марки «NOMI i506», IMEI1: НОМЕР_4 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинено повторно, а також відкрито викрав чуже майно, вчиненими повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, а також відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторновизнав частково. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріального шкоди визнав.

Суду дав показання, що 14.01.2017 близько 22.00 год. він перебував за адресою АДРЕСА_1 (де знімав кімнату), за місцем проживання ОСОБА_11 . Після 22.00 год. ОСОБА_11 повернувся додому з братом та передав банківську картку, оскільки винен був йому 1000 грн., повідомивши, що вона належить батьку. В подальшому, попросив викликати таксі і вони разом з ОСОБА_11 поїхали в місто, де обвинувачений зняв з банкомату - 1600 грн. Тоді вони поїхали в супермаркет «Вопак» та «Наш Край», де він ( ОСОБА_4 ) придбав продукти, розрахувавшись карткою. Після чого вони роз`їхались. Не заперечує, що знімав кошти з картки, однак умислу на заволодіння коштами у нього не було, оскільки на той час йому не було відомо, що вона належала потерпілому ОСОБА_6 . Після того, як він дізнався, що банківська картка належить потерпілому, ОСОБА_11 розповів йому, що людина перебувала в стані алкогольного сп`яніння, загубив гаманець з карткою та пін-кодом до неї. Ніякого відношення до пограбування потерпілого ОСОБА_6 не має.

З 28.01.2017 по 29.01.2017, а також 02.02.2017 жодного злочину не вчиняв, на той час перебував в АДРЕСА_5 в своєї тещі ОСОБА_12 , в якої було день народження, разом з дружиною ОСОБА_13 . За вказаною адресою він перебував в період з 01.02.2017 по 07.03.2017, та з 08.03.2017 по 01.04.2017. ОСОБА_14 був 30.01.2017 та 07.03.2017, про що повідомляв працівникам поліції.

02.04.2017 року близько 10.00 год., дійсно перебував в АДРЕСА_4 , де зустрівся з потерпілою ОСОБА_8 . Під час розмови, остання добровільно надала йому свій мобільний телефон марки «NOMI» (вартості якого не заперечує) на 15-20 хвилин, подивитись дещо в інтернеті. Після чого він сів в автомобіль і поїхав, при цьому, в слід потерпіла йому нічого не кричала, знала, що він їде в м.Луцьк. Через деякий час зателефонувала сестра потерпілої, вони домовились зустрітись в кафе «Магніт», де він мав передати мобільний телефон. Однак ніхто так і не прийшов, тому він передав вказаний телефон спільному знайомому ОСОБА_15 , щоб той повернув потерпілій. В подальшому в ОСОБА_16 проводили обшуку і працівники вилучили мобільний телефон потерпілої, якій телефонували та просили забрати, однак вона цього не зробила. Ствердив, що потерпіла добровільно надала йому телефон, якій він мав повернути, наміру продавати його, чи залишати у себе не мав.

Не зважаючи на часткове визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень, винність останнього у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, а також відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

По епізодах відкритого та таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 (14.01.2017) винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який безпосередньо в судовому засіданні повідомив, що 14.01.2017 у вечірню пору мав намір поїхати до своєї сестри. Рухаючись до неї, близько 22.00 год., проходячи по вул.Ціолковського,15 м.Луцька, він вирішив покурити та попросив у двох чоловіків, які стояли на зупинці підпалити цигарку. За розмовою обвинувачений та його товариш запропонували йому вжити разом спиртні напої, однак він відмовився. Пройшовши деяку відстань, та зайшовши за ріг будинку, він дав чоловікам декілька гривень, оскільки вони збирались зайти в магазин та пішов в іншу сторону. За декілька хвилин його наздогнав обвинувачений, вдарив по плечу та витягнув у нього гаманець з грошима в сумі 150 грн. та банківською карткою. Ствердив, що саме обвинувачений ОСОБА_4 викрав у нього гроші та картку, останній був сам, іншого чоловіка не було. В подальшому, йому відомо, що з вказаної картки з банкомату та в магазинах «Вопак» та «Наш Край» знімались грошові кошти на загальну суму 2541,42 грн. Просить задовольнити поданий ним цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 2691,42 грн. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що 14.01.2017 ввечері він разом з братом ОСОБА_17 йшов по вул.Героїв УПА м.Луцька, де побачили як до незнайомого їм чоловіка приставали хлопці. Тому вони провели його на вул.Ціолковського м.Луцька, де він дістав гаманець і дав їм 40 грн. на сигарети та запропонував вжити спиртні напої, однак вони відмовились та розійшлись в різні сторони. Неподалік вказаного місця він знайшов карту з пін-кодом. Після 22.00 год. він повернувся додому, за адресою АДРЕСА_1 , де був ОСОБА_4 . Разом вони вжили спиртні напої. Згодом ОСОБА_4 попросив віддати йому гроші, тому він взяв одну пенсійну картку брата, а іншу, яку знайшов по вул. Героїв УПА і вони на таксі поїхали до банкомату. З картки брата ОСОБА_4 зняв гроші в сумі 1000 грн. (пін-код він йому повідомив), потім пішов в магазин, купив продукти і вони роз`їхались. Йому не відомо, хто напав на потерпілого. Ствердив, що банківську картку потерпілого ОСОБА_4 не давав, дав карточку брата з «Ощадбанку». Слідчий Каранець сказав, щоб він повідомив, що в той вечір ОСОБА_4 був з ним (хоча по факту ОСОБА_4 з ним не було), тому він давав такі покази, однак на даний час розповідає, як усе було в дійсності. Не зміг пояснити чому в попередніх судових засіданнях давав покази, що ОСОБА_4 був з ним. ОСОБА_4 проживав у нього близько місяця, а потім поїхав в іншу область до своєї дружини.

З досліджених, безпосередньо, в судовому засіданні дисків з відеозаписами, протоколів огляду місця події від 26.01.2017 та з протоколу огляду документу (відеозапису) від 26.01.2017 вбачається, що близько 22:53 год. 14.01.2017 чоловік, одягнений у темну шапку із емблемою «Nike», чорну куртку та джинси, встановлений як ОСОБА_4 , заходить, а близько 22:53 год. по 22:55 год. перебуває в торговому залі магазину «Вопак», за адресою: м.Луцьк, Київський майдан,11 та обирає товар із полиць. В 22:57 год. ОСОБА_4 разом із обраними покупками підходить до каси супермаркету, щоб розплатитись за товар, а в 23:00 год. розраховується за придбаний товар банківською карткою, після чого виходить з магазину. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 близько 23:08 год. 14.01.2017, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Наш Край», за адресою: м.Луцьк, вул.Ковельська, 40, придбав товар, розрахувавшись карткою.

Постановою від 26.01.2017 диск із відеофайлами вилученими під час оглядів місця події від 26.01.2017 за адресою: м.Луцьк, Київський майдан, 11 супермаркет «Вопак», та за адресою: м.Луцьк, вул.Ковельська, 40 супермаркет «Наш Край» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З протоколу огляду предмету від 25.04.2017 з доданими фототаблицями та диском вбачається зображення з камер банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Луцьк, пр.Волі, 36, з якого обвинувачений ОСОБА_4 знімає грошові кошти який згідно постанови від 25.04.2017 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів даного провадження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2017 вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , серед інших осіб, вказав на особу під №4 (обвинувачений ОСОБА_4 ) як особу, яка безпосередньо відкрито викрала його гаманець.

З поточної виписки за контрактом (Державний експортно-імпортний банк України) вбачається сума, кількість та місце знятих коштів протягом 14.01.2017.

По епізоду відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, (02.02.2017), належного потерпілій ОСОБА_9 , винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила, що 02.02.2017 року близько 17.30 -18.00 год., після закінчення уроків її малолітній син ОСОБА_10 повертався додому. Зі слів останнього їй відомо, що зайшовши в під`їзд будинку АДРЕСА_6 , біля ліфта стояв обвинувачений ОСОБА_4 . Зайшовши в ліфт, обвинувачений вдарив долонею руки в область голови, забрав планшет марки «Onda» вартістю 3500 грн. та втік. В подальшому їй зателефонував син та повідомив, що його вдарили та пограбували. Ствердила, що в її присутності син вказував саме на обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка викрала у нього планшет. Збитки їй не відшкодовані, на даний час цивільного позову не заявляла. Щодо покарання покладається на розсуд суду.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2017, який безпосередньо досліджений в судовому засіданні вбачається, що малолітній потерпілий ОСОБА_10 , в присутності законного представника ОСОБА_9 та педагога ОСОБА_18 , серед інших осіб, вказав на особу під №3 (обвинувачений ОСОБА_4 ) як на особу, яка викрала у нього планшет.

По епізоду відкритого викрадення майна (02.04.2017), належного потерпілій ОСОБА_8 , винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні повідомила, що 02.04.2017 року близько 10.00 год., перебувала в АДРЕСА_4 з своєю родиною. У вказаний час прийшов обвинувачений ОСОБА_4 . Вийшовши до обвинуваченого на подвір`я, останній попросив у неї мобільний телефон марки «NOMI i506» (вартістю 3000 грн.), оскільки хотів щось показати в інтернеті, після чого з телефоном в руках ОСОБА_4 пішов до автомобіля. Вона почала кричати в слід останньому з вимогою повернути телефон, однак він сів в автомобіль і поїхав. В подальшому, вона неодноразово набирала на свій телефон і обвинувачений повідомляв, що поверне його добровільно. Ствердила, що ОСОБА_4 телефон з її рук не виривав, вона йому дала його добровільно, не розуміла різницю між вказаними термінами, тому і переписувала заяву декілька разів. Збитки їй не відшкодовані, на даний час цивільного позову заявляти не бажає. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2017 вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 , серед інших осіб, вказала на особу під №2 (обвинувачений ОСОБА_4 ) як особу на ім`я - ОСОБА_19 , який 02.04.2017 викрав у неї мобільний телефон марки «NOMI i506».

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2017 вбачається, що чоловік потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_20 , серед інших осіб, вказав на особу під №1 (обвинувачений ОСОБА_4 ) як на особу, яка 02.04.2017 викрала у його дружини мобільний телефон.

Враховуючи вищезазначене, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , про те, що ОСОБА_4 не вчиняв інкримінованих йому правопорушень, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення.

Зважаючи, що показання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного зокрема, дані ними безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, а також відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, кваліфікуючи його дії за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він повторно,в період з 08.30 год. 28.01.2017 по 17.30 год. 29.01.2017 умисно, шляхом пошкодження серцевини врізного замка вхідних дверей, проник до приміщення квартири АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав плазмовий телевізор марки «LG321V3500», чорного кольору, S/n 414471112X014DRDLJU, вартість якого становить 10000 гривень, DVD-програвач плеєр марки «LG DK 768», чорного кольору, S/n: 710INSE433298, вартість якого становить 1300 грн., фен марки «Electrolux» чорного кольору, вартість якого становить 500 грн., грошові кошти в сумі 900 грн., флеш-картка пам`яті об`ємом на 8GB, вартість якої становить 180 грн., срібний ланцюжок вагою 10 грам, вартістю 600 грн., чоловічий перстень вагою 3 грами, вартістю 100 грн., одну пляшку анісової горілки марки «U$O» ємністю 0,7 л., вартістю 1400 грн., одну пляшку інжирного лікеру ємністю 1,0 л., вартістю 1000 грн., одну пляшку коньяку марки «Клінкофф», ємністю 0,3 л., вартістю 200 грн., дві пляшки горілки марки «Хельсінкі», ємністю 0,5 л., загальною вартістю 300 грн., по розрахунку вартості одна пляшка горілки марки «Хельсінкі», ємністю 0,5 л. становить 150 грн., одну пляшку вина, виробництва Республіка Франція, ємністю 0,7 л., вартістю 250 грн., одну пляшку вина, виробництва Республіка Франція, ємністю 0,7 л., вартістю 250 грн., чоловічі джинсові штани синього кольору, вартістю 400 грн., чоловічу спортивну кофту зеленого кольору, вартістю 6200 грн., один флакон з парфумами марки «Кароліна Карера» ємністю 50 мл., вартістю 3000 грн., спричинивши ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 26580 грн.

Тобто, своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України.

В судовому засіданні достатніх доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, вчинено повторно, поєднане з проникненням у житло потерпілої ОСОБА_7 немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 , категорично заперечив причетність до інкримінованого злочину. З показань потерпілої ОСОБА_7 даними нею безпосередньо в судовому засіданні вбачається, що остання підтвердила факт крадіжки її майна, однак не бачила особи, яка безпосередньо її вчинила.

З протоколу огляду помешкання з доданими фототаблицями від 29.01.2017 вбачається, що в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_7 , зафіксовано пошкодження серцевини врізного замка вхідних дверей, шляхом зламу та місце зберігання викрадених речей. Обстановка в квартирі порушена.

Окрім того, жодних свідків по даному епізоду не допитано, доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів того, що вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст.62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення у цій частині ґрунтується на сумнівних доказах, що суперечить Конституції України та Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому, за ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_4 слід виправдати в зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, на підставі ч.1 п.2 ст. 373 КПК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину повторно, вчинення та вчинення злочину відносно малолітньої особи.

Зважаючи на особу ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, однак характеризується негативно, так як раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочину, за що відбував реальні міри покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, збитки потерпілим не відшкодував, вчинені ним злочини, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії, відповідно, середньої тяжкості та тяжких злочинів, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та, з врахуванням думки потерпілих, призначає остаточне покарання в межах санкцій ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 2691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одну) грн. 42 коп. завданої матеріальної шкоди.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 4, 5 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, а також з урахуванням Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.04.2017 по 03.05.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України та виправдати, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, призначивши покарання:

-за ст.185 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст.186 ч.2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 5 (п`ять) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту приведення вказаного вироку до виконання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.04.2017 по 03.05.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 2691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одну) грн. 42 коп. завданої матеріальної шкоди.

Речові докази:
-диск із відеофайлами вилученими під час оглядів місця події від 26.01.2017 за адресою: м. Луцьк, Київський майдан,11 супермаркет «Вопак», та за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 40 супермаркет «Наш Край», оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації з зображеннями з камери банкомату, за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 36 залишити при матеріалах кримінального провадження;
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1