ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жетибай Узенського району Республіки Казахстан, громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб немає, працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 2 лютого 1994 р. Центрально - міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 р.) із застосуванням ст. 46-1 КК України до 1 р. позбавлення волі з відстрочкою 1 р.,
2) 18 квітня 2002 р. Центрально - міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 5 р. позбавлення волі, ст. 75 КК України іспитовий строк 1 р.,
3) 19 червня 2002 р. Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 р. позбавлення волі, ст.. 75 КК України іспитовий строк 1 р.,
4) 13 листопада 2002 р. Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 р. 1 м. позбавлення волі,
5) 29 грудня 2003 р. Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 6 р. 6 м. позбавлення волі,
6) 4 лютого 2009 р. Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 р. позбавлення волі,
7) 14 лютого 2014 р. Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 р.,
8) 14 листопада 2017 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 р. обмеження волі, покарання відбув повністю (лист ДУ „Запорізький слідчий ізолятор № 2/102309 від 27.03.2018),

4 травня 2017 року о 14:32 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ТЦ „Україна в магазині „Yabloki, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, таємно викрав з полиці магазину ноутбук „Macbook Air, вартістю 19 999 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_6 , яким розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 04.05.2017 року о 15:19 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину „ІТ Planet, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 176, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, таємно викрав з полиці магазину мобільний телефон „Samsung J510/DS (Galaxy J5 2016) Dual Sim Gold, вартістю 4 910 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_7 , яким розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 04.05.2017 о 14 годині 32 хвилин, він, знаходячись у приміщенні ТЦ „Україна в магазині „Yabloki, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, викрав з полиці магазину ноутбук. Також, у цей же день, 04.05.2017 року о 15 годині 19 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину „ІТ Planet, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 176, він викрав з полиці магазину мобільний телефон. З викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Крадіжку вчиняв з метою особистого збагачення з тяжким матеріальним становищем. Заявлений під час судового провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає у повному обсязі, та зобов`язується його відшкодувати у найближчий час.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, отже суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що особи правильно розуміють зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючи ознаки якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, що він на обліку у лікарів психіатра не перебуває,але перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з березня 2015 з приводу діагнозу «психічні поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів», має синдром залежності, має постійне місце проживання, в якому зареєстрований у встановленому законом порядку, одружений, проживає разом з хворою матір`ю, за якою здійснює догляд, що підтверджується відповідним складеним актом за участю жильців будинку, батько обвинуваченого помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 не офіційно працює, тобто заробляє на життя та допомагає пристарілій хворій матері, позитивно характеризується за місцем проживання, скарг від сусідів на нього не надходило, про що свідчить характеристика видана директором ТОВ „Сіті сервіс-КР, раніше судимий, але покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2017 відбув повністю, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, його безумовне бажання відшкодувати у найближчий час спричинену матеріальну шкоду.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Санкція частини 2 статті 185 КК України передбачає покарання у виді арешту, обмеження волі або позбавлення волі.
З урахуванням характеру діяння, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного, а також того, що обвинувачений певних висновків для себе не зробив, скоїв злочин, хоча раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Також враховуючі особу обвинуваченого, який не офіційно працює, проживає із хворою матір`ю, яка потребує стороннього догляду, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе застосувати до призначеного покарання ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання з іспитовим строком, тобто призначити покарання без ізоляції від суспільства, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.
На думку суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд вважає, що призначення такого покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 р.
Також судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі, покарання за яким він відбув повністю.
Однак, хоча ОСОБА_4 й відбув призначене йому покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року повністю, суд вважає правомірним призначити обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки по справі встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно частин 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним у цьому кримінальному провадженні, скоєні ним до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року, а тому остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу повного складання покарань, при цьому.
Застосовуючи саме принцип повного складання покарань, а ні принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд виходив з особливостей конкретних злочинів, а саме кількість їх епізодів при наявних не погашених судимостей.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, тому суд вважає доцільним згідно з вимогами п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України запобіжний захід останньому не обирати.
В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 19 999 грн. 00 коп., позов підтверджено доказами (чеком № ЦД 0000014 та гарантійним талоном), тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-374КПК України, суд

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року у виді 1 (одного) року обмеження волі зарахувати покарання відбуте повністю за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробувальним терміном в 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 19 999 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.
Речові докази у справі:
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 , та прокурору, а також надіслати його поштовим зв`язком з повідомлення про вручення поштового відправлення потерпілім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суддя ОСОБА_1