Ухвала

Іменем України

20 серпня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-5409 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження надійшло до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину на території Донецької області, у зв`язку з цим кримінальне провадження повинно бути направлене до відповідного суду в межах юрисдикції іншого апеляційного суду.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Частина 1 ст. 34 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду.
Згідно з ч. 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Із системного аналізу норм кримінального кодексу випливає, що особа стає учасником терористичної організації з моменту її утворення (якщо вона належить до кола осіб, з яких первісно виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її вже до існуючої організації. Злочин є триваючим і вважається закінченим з моменту вчинення одного з діянь, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він в період з лютого 2016 року вступив до терористичної організації «ДНР» при наступних обставинах.
В жовтні 2014 року на території Донецької області ОСОБА_5 вступив в громадську організацію «Патриотические силы Донбасса» та «Союз борцов за независимость Донбасса», після чого пройшов спеціальну військову підготовку та отримав військове звання.
Приблизно у лютому 2016 року ОСОБА_5 на території Донецької області за власною ініціативою прийняв участь у створенні і діяльності непередбаченого законом збройного формування, а саме підрозділу спеціального призначення «Витязь» Міністерства транспорту ДНР» та був призначений на посаду заступника керівника вказаного незаконного воєнізованого підрозділу.
В період з лютого по березень 2016 року ОСОБА_5 приймав активну участь у діяльності зазначеного збройного формування, здійснював заходи по сприянню діяльності терористичної групи.
Також в період з 09 по 11 березня 2016 року ОСОБА_5 керував діями непередбаченого законом збройного формування «Витязь» Міністерства транспорту ДНР» щодо обстрілів позицій ЗСУ та цивільних об`єктів в районі розв`язки Авдіївка-Ясинувата Донецької області.
Тобто конкретного місця вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, кваліфікованих органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з обвинувального акта не вбачається.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено старшим слідчим слідчого відділу Управління служби безпеки України в Закарпатській області, процесуальне керівництво забезпечується прокуратурою Закарпатської області.
З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_5 до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3