печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП Печерського УП ГУ НП в м. Києві про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділу ВП Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002005 від 13.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_7 та обґрунтовано наступним. У провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002005 від 13.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.05.2018, приблизно о 20 год. 00 хв. приїхав в центральну частину міста Києва, а саме на вул. Хрещатик. Знаходячись за вищезазначеною адресою, ОСОБА_4 , вказаного дня, приблизно о 21 год. 15 хв., зайшов до приміщення магазину "ЗАРА", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23.

Перебуваючи у приміщенні вказаного вище магазину, ОСОБА_4 , підійшов до стелажів, де на полицях побачив виставлений для продажу товари, серед яких йому сподобалися чоловічі парфуми «ЗАРА», а саме чоловічий парфум «Lisboa», арт. 0045/477/999, об`ємом 100 мл, вартістю 415 грн. 50 коп.

Користуючись раптово виниклим умислом ОСОБА_4 , вирішив таємно викрасти вказаний вище товар, оскільки грошових коштів на його придбання у нього не було.

З цією метою, ОСОБА_4 , взяв вказані вище чоловічі парфуми та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, та поклав їх за ремінь своїх власних штанів та прикрив зверху своїм піджаком, таким чином, щоб вони не були помітні для оточуючих.

У подальшому, ОСОБА_4 , пройшов повз касову зону магазину у напрямку виходу, не розрахувавшись за вказаний товар, маючи намір здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме зазначених вище чоловічих парфумів.

Проходячи повз антикрадіжкові рамки магазину «Зара» останні спрацювали, після чого ОСОБА_4 був зупинений та затриманий працівниками вказаного магазину із вищезазначеним майном, що належить ТОВ «ЗАРА Україна».

ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії викрито, маючи намір продовжити свої злочинні дії направлені на викрадення вказаного вище товару, на неодноразові прохання працівників магазину зупинитися, утримуючи майно, яке належать ТОВ «ЗАРА Україна» за ремінем своїх власних штанів вибіг з магазину та почав тікати вулицею Хрещатик у напрямку Бесарабського ринку, чим продовжив відкрито викрадати вказане майно, однак довести до кінця свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як його затримали працівники охорони та поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської обл., Україна, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів), - 13.05.2018 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допитів свідків;

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України;

- протоколами впізнання за фотознімками.

Таким чином є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив злочин середньої тяжкості за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту, покладається необхідність запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими, вони не відпали, не зменшилися та виправдовують даний запобіжний захід. Встановлені ризики виключають можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 , оскільки не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене неможливо запобігти вказаним ризиками, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на відсутність таких ризиків, які б давали підстави для застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності , а з точки допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція середньої тяжкості злочину передбачає покарання до чотирьох років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання. Однак слід врахувати те, що підозрюваний не має постійного доходу.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,179,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого ОСОБА_8 кожного понеділка о 09.00год;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме Київська область( що включає м.Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк дії ухвали визначити до 14 липня 2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_9 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1