Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1865/18
Провадження № 1-кс/572/519/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав до Сарненського районного суду Рівненської області подання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, клопотання слідчого підтримав повністю, надав відповідні пояснення та наголосив на тому, що у даному провадженні, зважаючи на двох денний строк його реєстрації, не виконано всіх необхідних слідчих дій, не отримано результатів експертиз, не допитано свідків, частина з яких встановлюється.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо обрання відносно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, та вказав що, його підзахисний є соціально адаптованою особою, має постійне місце проживання та неповнолітніх дітей на утриманні, вважає наявність ризиків недоведеними, а тому просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, не погодився із клопотанням слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_4 30.06.2018р. приблизно о 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем BMW 530 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вул. Белгородською м. Сарни зі сторони вул. Широкої м. Сарни в напрямку вул. Лисенка м. Сарни, поблизу будинку №43, що по вул. Широкій м. Сарни, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, виявивши зміну сигналу світлофора для його руху з дозволяючого на заборонений, проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, аж до його зупинки, допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, де в межах регульованого пішохідного переходу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка рухалась по вказаному пішохідному переході, зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, політравми, перелому тім`яної кістки справа, скальповані рани тім`яної ділянки голови, перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, перелому лівої лобкової та сідничних кісток, травматичний шок другого ступеня, які, відповідно до п. 2.1.3. Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Після ДТП потерпілу госпіталізовано до реанімаційного відділення КЗ "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради.

30.06.2018 о 18 год. 25 хв., на місці ДТП, по вул. Белгородській в м. Сарни, за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

30.06.2018 о 19 год. 52 хв за даним фактом внесені відомості до ЄРДР № 0000684 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

01.07.2018 о 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, інших даних.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями). Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має двох неповнолітніх дітей, не є працевлаштованою особою, перебував в момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, згідно вимоги ОСК ГУНП в Рівненській області має погашені судимості, згідно виписки з «Армор» в 2017 році притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України ( за ст. 122 ч.1 КУпАП), обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення відносно малолітньої особи та у стані алкогольного сп`яніння, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Також слідчий суддя враховує те, що у даному кримінальному провадженні не проведено допит свідків, не отримано результати відповідних експертиз, не здійснено ряд інших слідчих дій, що може само по собі детермінувати заявлений прокурором ризик незаконного впливу на свідків чи потерпілу.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту слідчим суддею перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення слідчому судді доведена та сумнів не викликає, прокурором доведені, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання .

Такий висновок не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у справі констатує, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

Приймаючи до уваги також і значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, враховуючи наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, обставини вчинення, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинене у стані алкогольного сп`яніння, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, що не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя,.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ., який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, КК України, в кримінальному провадженні №0000684запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, з часу затримання, тобто з 30.06.2018 року до 28.08.2018 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , надати слідчому СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя