Справа № 459/2806/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/811/24/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
апелянта: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06 вересня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 05 вересня 2018 р., а саме на автомобіль марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Вказане рішення мотивоване тим, що під час перереєстрації транспортного засобу «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , в сервісному центрі МВС у м. Червонограді виявлено, що двигун цього автомобіля перебуває у розшуку як такий, що викрадений в Європі. У зв`язку з цим слідчий визнав транспортний засіб речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.290 КК України, а тому з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення чи перетворення накладено арешт.

Ухвалу слідчого судді оскаржено ОСОБА_6 , який в поданій апеляційній скарзі зазначає, що 05 вересня 2018 р. ним згідно договору купівлі-продажу придбано транспортний засіб «Ауді Q7», при перереєстрації якого було встановлено, що двигун даного автомобіля згідно баз даних «Інтерполу» перебуває у розшуку. Апелянт вважає, що накладати арешт на увесь автомобіль немає підстав, адже в розшуку перебуває лише двигун, який може бути від`єднаний від транспортного засобу без завдання останньому шкоди, а, крім того, санкція ст.290 КК України, за якою внесено відомості до ЄРДР, не передбачає обов`язкової конфіскації майна. Також апелянт наголошує на тому, що під час купівлі автомобіля він був зареєстрований у компетентних органах України згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 25.08.2016 р., під забороною чи арештом він не перебував. Вилучення автомобіля і свідоцтва про його реєстрацію ОСОБА_6 вважає таким, що порушує його права як володільця автомобіля за договором купівлі-продажу від 05.09.2018 р. і не відповідає завданням кримінального провадження. За таких обставин апелянт просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля відмовити, а сам транспортний засіб повернути ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який вважає, що підстав для накладення арешту на весь автомобіль за умов, коли в розшуку перебуває лише його запчастина, немає, вивчивши матеріали судової справи, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

Обґрунтовуючи рішення про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя місцевого суду зазначив, що вказаний транспортний засіб підлягає збереженню в якості речового доказу.

Однак, матеріали справи не містять жодного процесуального документу, яким би підтверджувався той факт, що згаданий автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України до клопотання слідчого про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Такий процесуальни й обов`язок слідчим не виконано, доводи внесеного ним клопотання від 06 вересня 2018 р. в частині визнання автомобіля, на який просять накласти арешт, речовим доказом, документально не підтверджені. У судове засідання апеляційного суду слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не прибули, матеріали кримінального провадження №0001425 для їх огляду не надали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що за відсутності доказів зворотнього подане слідчим клопотання про накладення арешту на автомобіль речовий доказ, яке не містить підтверджень ухвалення слідчим процесуального рішення про надання транспортному засобу статусу речового доказу у кримінальному провадженні, є необґрунтованим.

Крім цього, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України до матеріалів клопотання слідчим не додано документи, які підтверджують право власності на автомобіль, щодо якого порушено питання про його арешт. Загалом в клопотанні слідчого нічого не зазначено, кому належить автомобіль марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , або хто має щодо нього право володіння чи користування.

Наведені обставини залишились поза увагою слідчого судді місцевого суду, однак такі мають важливе значення, адже арешт майна є втручанням у право особи на володіння, користування і розпорядження майном, яке має бути обґрунтованим і виправданим у конкретних обставинах з урахуванням прав, які мають щодо цього майна власники чи треті особи.

Апелянт ОСОБА_6 надав апеляційному суду копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05 вересня 2018 р., згідно якого ПП «Автоцентр-Червоноград» продав, а ОСОБА_6 придбав автомобіль марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . Дані про те, що двигун вказаного транспортного засобу перебуває в розшуку, з`ясувалися 05 вересня 2018 р. при зверненні ОСОБА_6 до територіального сервісного центру №4646 з приводу перереєстрації цього автомобіля, що підтверджується витягом з ЄРДР від 06 вересня 2018 р. (а.с.2). Таким чином, накладення арешту на автомобіль, придбаний ОСОБА_6 , безпосередньо звужує обсяг його прав щодо цього майна, яке ним придбано. А тому, розгляд клопотання слідчого про арешт автомобіля без участі ОСОБА_6 , дані щодо повідомлення якого про такий розгляд в матеріалах справи відсутні, суперечить вимогам ч.1 ст.172 КПК України.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що слідчим в клопотанні, а також слідчим суддею в його ухвалі не наведено підстав для накладення арешту на весь автомобіль, коли в розшуку перебуває лише двигун, як складова частина цього транспортного засобу. Мета арешту усього автомобіля повинна бути чітко обґрунтована з урахуванням конкретних завдань кримінального провадження. Однак, слідчим цього не забезпечено. Не вказано про це і в ухвалі слідчого судді, яким потреба арешту всього автомобіля, а не лише двигуна, який перебуває у розшуку, нічим не мотивована.

За таких обставин ухвала слідчого судді місцевого суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 376, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06 вересня 2018 р. про накладення арешту на автомобіль скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 06 вересня 2018 р. про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4