Справа №345/4534/18
Провадження № 1-кс/345/1385/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2018 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , зацікавленої особи - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6, клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001249 від 26.10.2018, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 до слідчого судді Калуського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно: 17 упаковок типу конвалют по 7 таблеток із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковоку типу конвалют із 5-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1-ну упаковоку типу конвалют із 2-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1-ну упаковоку типу конвалют із 4-ма таблетками із маркуванням «Субітекс», у загальній кількості 130 (сто тридцять) таблеток із маркуванням «Субітекс» в упаковках типу «конвалют», які було поміщено у спеціальний пакет №1814518 та визнано речовим доказом; автомобіль марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_1 , який визнано речовими доказами у вище вказаному провадженні.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Калуського ВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001249 від 26.10. 2018 за ч. 3 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 26.10.2018 о 01:05 год. у м. Калуш, по вул. Івано-Франківській, в ході проведення огляду місця події у автомобілі марки Шкода Фабія, яка перебуває на реєстрації у Республіці Польща, номерний знак НОМЕР_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 , виявлено таблетки в упаковках типу конвалют із маркуванням «Субітекс», у загальній кількості 130 таблеток.

26.10.2018 слідчим Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 проведений огляд, до постановлення ухвали слідчого судді, що було зумовлено невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням вищевказаного майна, що забезпечить охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Огляд автомобіля був проведений у невідкладному випадку пов`язаному із збереженням об`єктів, речей, що безпосередньо має значення у кримінальному провадженні.

Під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено 17 упаковок типу конвалют по 7 таблеток із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковоку типу конвалют із 5-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковока типу конвалют із 2-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковока типу конвалют із 4-ма таблетками із маркуванням «Субітекс», у загальній кількості 130 (сто тридцять) таблеток із маркуванням «Субітекс» в упаковках типу «конвалют», які було поміщено у спеціальний пакет №1814518 та автомобіль марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_1 , відповідно, які можуть бути знаряддям вчинення злочину.

Враховуючи те, що вищевказане майно є предметом на знаряддям злочину, а тому мають значення по справі як речові докази, на які необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, з метою забезпечення їх збереження як речових доказів по даному кримінальному провадженні, слідчий СВ Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задоволити.

Зацікавлена особа - ОСОБА_4 , який являється фактичним володільцем автомобіля марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_1 , у судовому засіданні просив повернути йому автомобіль у користування. Зазначив, що даний транспортний засіб, згідно договору про оренду транспортного засобу №1 від 22.10.2018 був наданий у користування ОСОБА_6 , який 26.10.2018 був зупинений працівниками поліції та в якого було вилучено наркотичні засоби.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно рапорту старшого інспектора-чергового Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 26.10.2018, працівниками поліції при проведенні поверхневої перевірки автомобіля марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_1 , було знайдено 13 пачок наркотичного засобу «Субітекс».

26.10.2018 під час огляду місця події вищевказаного автомобіля, яким користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 17 упаковок типу конвалют по 7 таблеток із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковоку типу конвалют із 5-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковока типу конвалют із 2-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковока типу конвалют із 4-ма таблетками із маркуванням «Субітекс», у загальній кількості 130 (сто тридцять) таблеток із маркуванням «Субітекс» в упаковках типу «конвалют», які було поміщено у спеціальний пакет №1814518 та автомобіль марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 26.10.2018, вищевказані речі визнано речовими доказами.

Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 вищевказаної статті визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, Series A N 98).

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Щодо майна, на яке слідчий просить накласти арешт, то воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Диспозиція ст. 309 передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Тобто, в даному випадку вилучений автомобіль був знаряддям вчинення злочину.

З наведених слідчим обставин вбачається наявність підстав для часткового задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України). Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно: автомобіль марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_2 , що полягає у забороні відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним, оскільки їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна (ч.11 ст.170 КПК України). Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на вилучені наркотичні засоби, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на наркотичні засоби, слідчий не обґрунтував належним чином необхідності накладення арешту на ці речі, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Положеннями ч. 7 ст. 237 КПК України визначено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

В своєму рішенні по справі "Україна-Тюмень" проти України ЄСПЧ нагадав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції.

Пунктом 21 інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року передбачено, що під час провадження дізнання або досудового слідства (до винесення постанови про закриття справи) і до набрання законної сили вироку суду, а також під час перевірки до винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вилучені наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори в опечатаному вигляді зберігаються у приміщенні для зберігання речових доказів органу, який провадить дізнання або досудове слідство. В оперативних частинах установ виконання покарань вилучені наркотичні засоби зберігаються за межами житлової і виробничої зон.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) відносяться до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Згідно з положеннями Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (стаття 1) та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (стаття 1) обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу і наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Варто зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слідчий суддя звертає увагу, що наркотичні засоби вилучені законом з вільного обігу і не можуть перебувати у власності громадян без відповідного на те дозволу, не можуть бути повернуті особі для володіння, використання.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в частині накладення арешту на 17 упаковок типу конвалют по 7 таблеток із маркуванням «Субітекс»; 1 упаковоку типу конвалют із 5-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1-ну упаковоку типу конвалют із 2-ма таблетками із маркуванням «Субітекс»; 1-ну упаковоку типу конвалют із 4-ма таблетками із маркуванням «Субітекс», у загальній кількості 130 (сто тридцять) таблеток із маркуванням «Субітекс» в упаковках типу «конвалют», які було поміщено у спеціальний пакет №1814518 та визнано речовим доказом, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 174, 175, 309,310,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001249 від 26.10.2018 - задоволити частково.

Накласти арешт на майно автомобіль марки «Шкода Фабія» номерний знак НОМЕР_2 , заборонивши користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копії даної ухвали негайно видати слідчому СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголошується 30.10.2018 о 14.00 год.

Слідчий суддя: