Справа № 729/624/18
1-кп/729/98/18 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000105 від 14.08.2017 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мангелівка Васильківського району Дніпропетровської області , громадянина України , проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня , не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України ,

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин , що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 49, 127-128 Статуту, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, 01.07.2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, і лише 25.05.2018 року прибув до військової прокуратури Деснянського гарнізону, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

. Під час досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 30.05.2018 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України , тобто визнав себе винним в самовільному залишенні розташуваня військової частини в умовах особливого періоду , а також зобов`язався співпрацювати з прокурором , а саме не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання , а й з"являтися в установлений законодавством строк за викликом слідчого, прокурора та суду , зобов"язався не замовчувати факти щодо вчиненого ним правопорушення , розуміючи , що це буде порушенням угоди.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України та ст.69 КК України , більш м"яке , ніж передбачене законом , враховуючи , що ОСОБА_3 активно сприяв розслідуванню кримінального провадження, щиро розкаюється та за відсутності обставин , що обтяжують покарання у виді 3 ( трьох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винуватим віднесений до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді , що учасники процесу підтвердили в судовому засіданні особисто.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства , а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали судді слідчого Козелецькго районного суду Чернігівської області від 25.05.2018 року ОСОБА_3 обрали запобіжний захід тримання під вартою , час відбування якого рахувати з часу фактичного затримання. Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 прибув на гауптвахту 25.05.2018 року.

Згідно медичних документів ОСОБА_3 може бути застосовано вид покарання , пов"язаний з позбавленням волі.

Речові докази , процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2018 року укладену між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000105 від 14.08.2017 року відносно ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст.407 КК України та з урахуванням ст.69 КК України призначити узгоджене покарання 3 ( три ) місяці арешту з відбуванням на гауптвахті .

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання , тобто з 25.05.2018 року .

Зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою з часу фактичного затримання , тобто з 25.05.2018 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України :

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати вирок в Бобровицькому районному суді .

Копія вироку негайно вручається прокурору, обвинуваченому.

Суддя :