Єдиний унікальний номер 227/1677/17
Номер провадження 11-кп/775/238/2018

УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.06.1993 р. Краматорським міським судом Донецької області за ст. ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі; 08.04.1999 р. Добропільським міським судом Донецької області за ст. 81 ч. 1 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року виправних робіт, 17.10.2001 р. Добропільським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 15.07.2004 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області; за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; 14.03.2007 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. 384 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі; 11.09.2008 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 190 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

25.06.2013 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; Звільнився 20 січня 2017 року умовно-достроково на 1 рік 2 міс. 26 днів.

визнано винним ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70, 71 КК України, призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, судимість при цьому не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15 травня 2017 року близько 15:30 годин, проходячи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, з метою наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чавунний каналізаційний люк вартістю 953 гривні 28 копійок, який належить Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» Добропільського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства.

Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинив Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» Добропільського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства матеріальну шкоду на загальну суму 953, 28 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30 травня 2017 року в ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням сувенірної купюри, при цьому достовірно знаючи, що остання не являється платіжним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня приблизно о 15 годині ОСОБА_7 зайшов до приміщення магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОН « ОСОБА_8 », який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, протиправно, повторно із корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до прилавка з товаром та придбав у вищевказаному магазині, продукти харчування на загальну суму 415 гривень, при цьому для розрахунку надав продавцю ОСОБА_9 сувенірну купюру номіналом 500 гривень, з написом «СУВЕНИР» на зворотній стороні, розраховуючи на неуважність продавця при цьому достовірно розуміючи, що вводить в оману ОСОБА_10 , оскільки надана купюра не є платіжним засобом на території України, але за зовнішніми ознаками схожа на грошову одиницю України гривню, банкноту номіналом 500 грн., в свою чергу ОСОБА_9 , будучи введена в оману ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи та сприйнявши передану сувенірну купюру номіналом 500 гривень за справжні, передала товар та грошові кошти в розмірі 85 грн. в якості здачі за придбаний товар. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 в сумі 500 грн.

Крім того, 26 червня 2017 року приблизно о 16.30 годині ОСОБА_7 , знаходячись у дворі домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , на ґрунті раптово виниклого наміру, діючи повторно, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно, зі столу під критим навісом, який розташовано між будівлями житлового будинку та літньої кухні домоволодіння, викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон Prestigio Wize В1 вартістю 256 грн. 25 коп. зі вставленою sim карткою МТС (Vodafone), яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, та з викраденим зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі.

На вказаний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію» або призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки в нього є малолітній син та цивільна дружина.

Вважає, що вирок суду є незаконним. Крім того звертає увагу суду, що при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції він неодноразово заявляв, що він знаходиться на обліку у лікаря психіатра, а також вказує, що йому було відмовлено у наданні захисника для отримання йому правової допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 в його інтересах, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , який частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню, з направленням матеріалів провадження на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права з моменту встановлення цих вад.

Як вбачається з наданих суду відповідей адміністрації КЗОЗ «Добропільської лікарні інтенсивного лікування» від 28.03.2018 року ОСОБА_7 знаходився на обліку в психіатричному кабінеті КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» в період з 1983 року по 2001 рік, з діагнозом легка розумова відсталість та знятий з обліку у 2001 році, у зв`язку з позбавленням волі.

Відповідно до відповіді Новожеланської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат № 39 Донецької обласної Ради, ОСОБА_7 поступив до навчального закладу 04.09.1989 року, а вибув 02.09.1990 року, у зв`язку з працевлаштуванням.

Як пояснив ОСОБА_7 він навчався в спецзакладі, саме у зв`язку з психічним захворюванням.

За таких обставин участь захисника у даному кримінальному провадженні відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України є обов`язковою.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження, незважаючи на неоднократні повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 про його психічні захворювання, участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не забезпечив, чим порушив його право на захист.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

На думку колегії суддів, вирок суду першої інстанції має істотні порушення вимог кримінального процесуального Закону, що перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення та вбачаються підстави для його скасування.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені недоліки, які потягли за собою скасування вироку, розглянути справу по суті та прийняти відповідне процесуальне рішення, також необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України скасувати та призначити новий розгляд в Добропільському міськрайонному суді Донецької області, в іншому складі суддів.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді