Номер провадження: 11-сс/785/1644/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна»: ОСОБА_7 ,

директора ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна»: ОСОБА_8 ,
його представника: ОСОБА_9 ,
за участю слідчого: ОСОБА_10 ,
розглянувши апеляційну скаргу представника ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року про накладення арешту на майно,-

встановив

Оскарженою ухвалою в рамках кримінального провадження №0000171 від 03.11.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури АРК ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, виявлене в ході проведення огляду місця події від 07.09.2018 року на території ДП «ВО Київприлад» на складі готової продукції, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гарматна 2, корп. 2, зокрема, на 128 комунітаційних модулів ІБМІб 123 1 (48), які є власністю ТОВ «Підприємтво Тавріда Електрик Україна», із наступними серійними номерами: 934568, 934584, 934571, 934583, 934581, 934578, 934577, 934575, 934573, 934570, 934569, 934567, 934563, 934565, 934564, 934562, 934590, 934589. 934587, 934588, 934580, 934585, 934572,934576, 932706, 932705, 932700, 932707, 932708, 932711, 932709, 932712, 932699, 932688, 932690, 932691, 932683, 932685, 932721,932729, 932731, 932730, 932697, 932699, 932698, 932704, 932716, 932718, 932723, 932719, 932717, 932722, 932725, 932720, 932652,932664, 932668, 932673, 932661, 932655, 932670, 932680. 932687, 932685, 934602. 934599. 934596, 934593, 934594, 934595, 934598, 934561, 934557, 934558. 934550, 934560. 934559, 934552, 934554, 932657, 932660, 932662, 932653, 932659, 932654, 932665, 932667, 932663, 932658, 932671 ,932674, 932672, 932656, 932669,932715, 932713, 932728, 932727, 932714. 932724, 932726, 932710, 932677, 932676, 932678, 932679, 932682. 932681, 932686, 932684, 932702, 932703, 932696, 932701. 932694, 932695. 932692. 932693. 934548, 934547, 934533, 934544, 934538, 934542. 934545, 934553, 932689, 932666, із забороною користування та розпорядження ними до прийняття остаточного законного рішення у кримінальному провадженні.
Обгрунтовуючи задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вказане вище майно, слідчий суддя зазначив, що враховуючи достатність доказів, що вказують на наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень та обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також те, що зазначене майно є предметом кримінального правопорушення, має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування та є речовим доказом, незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На вказану ухвалу слідчого судді представник ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що підстави для накладення арешту на майно, вилучене під час фактичного обшуку відсутні, оскільки зазначені комунікаційні модулі були придбані ТОВ «Підприємство Тавріда Електрик Україна» у АО «НПОТЕЛ», м. Йошкар-Ола, вул. Будівельників 99 цілком законно, жодних претензій сторін за договором купівлі-продажу не було, зауважень митного органу України при їх розмитненні також не надходило, а дії органу досудового розслідування дають підстави вважати, що здійснюється рейдерське захоплення товариства.

Посилаючись на викладені обставини, представник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, належне ТОВ «Підприємство Тавріда Електрик Україна».

Вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна», директора підприємства та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дають можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону…

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Частина 2 статті 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про арешт майна (а.с. 1-6), в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, останній в своєму клопотанні не зазначив відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не додав до клопотання документів, які б підтверджували право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів та доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, а також не додав оригіналів або копій документів та інших матеріалів на обґрунтування доводів клопотання.
Так, до клопотання прокурор надав лише витяг з реєстру матеріалів досудових розслідувань; документи на підтвердження правомірності використання ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» приміщень для зберігання комунітаційних модулів, на які було накладено арешт; копію протоколу огляду місця події від 07.09.2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 та копію постанови про визнання речовим доказом.
Разом з тим, зі змісту клопотання взагалі неможливо дійти висновку, яким саме чином вилучене та арештоване майно стосується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про які були внесені в ЄРДР 03.11.2017 року за заявою гр. ОСОБА_11 , а також в чому саме полягають зазначені кримінальні правопорушення. При цьому, слідчий в клопотанні звертає увагу на причетність цих речей до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинних шляхом (а.с. 3) та ніяк не обґрунтовує їх відношення саме до нібито вчинення службовими особами ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» зловживання повноваженнями та шахрайства.
Окрім того, в своєму клопотанні прокурор посилається на наявність листа Національного агентства з акредитації України від 05.04.2018 року №4-5/3-1086, відповідно до якого продукція ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» не відповідає встановленим стандартам якості та може завдавати шкоди в процесі її використання. Однак, зазначений лист не був доданий прокурором до клопотання про накладення арешту на майно.

Водночас, в клопотанні прокурор зазначає як завдання накладення арешту на комунітаційні модулі недопустимість їх подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення, продажу іншим фізичним чи юридичним особам до встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення (а.с. 5), однак не надає обґрунтування тому, доказами вчинення якого саме кримінального правопорушення вони є та не зазначає конкретну мету, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, накладення арешту на зазначене майно.
Встановлені апеляційним судом обставини вказують на невідповідність клопотання прокурора вимогам ч. 2 ст.171 КПК України.

Частина 3 статті 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду при прийнятті до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Більш того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді (а.с. 34), розглядаючи клопотання, слідчий суддя районного суду при накладенні арешту на майно фактично обмежився лише цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що зазначене майно має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування зазначеного кримінального провадження та є речовим доказом.

З огляду на вказані обставини, враховуючи викладені вище порушення, допущені прокурором при складенні клопотання про накладення арешту на майно та слідчим суддею при його розгляді, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, пов`язаних із невідповідністю клопотання вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000171 від 03.11.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, виявлене в ході огляду місця події 07.09.2018 року, зокрема, комунітаційні модулі в кількості 128 шт. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури АРК ОСОБА_6 повернути цьому прокурору для усунення недоліків клопотання протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4