Справа №201/9901/18
Провадження №1-кс/201/5838/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у м.Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року у справі № 201/9278/18, а саме: зі станції технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 630,5 кв.м. та будівлі пункту заміни мастил літ.Б-1 площею 16,9 кв.м, всього загальна площа станції технічного обслуговування складає 647,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належать ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що накладення арешту відбулось без нього, в той час як заявник є власником спірногомайна. Крім того, заявник зазначає, що збереження арешту на вказане майно перешкоджає йому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю і є неправомірним втручанням в господарську діяльність останнього з боку правоохоронних органів.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. До клопотання про скасування арешту майна заявником додана заява про розгляд справи без його участі.

Слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 надав суду письмові заперечення проти скасування арешту майна, в яких також просив здійснити розгляд даної справи за його відсутності. До письмових заперечень слідчим додані копії документів з кримінального провадження № 0002114 від 27 серпня 2018 року.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002114 від 27 серпня 2018 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, накладений арешт на майно шляхом заборони відчуження користуватися та розпоряджатися об`єктом нерухомого майна станцією технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 630,5 кв.м. та будівлі пункту заміни мастил літ.Б-1 площею 16,9 кв.м, всього загальна площа станції технічного обслуговування складає 647,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належать ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 ; заборонено державним реєстраторам та іншим особам (нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкту нерухомого майна станцією технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 630,5 кв.м. та будівлі пункту заміни мастил літ.Б-1 площею 16,9 кв.м, всього загальна площа станції технічного обслуговування складає 647,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; зобов`язано відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської Міської Ради протягом доби з дня отримання ухвали внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт/заборону відчуження користуватися та розпорядження на об`єкт нерухомого майна станцією технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 630,5 кв.м. та будівлі пункту заміни мастил літ.Б-1 площею 16,9 кв.м, всього загальна площа станції технічного обслуговування складає 647,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 2а.

Відповідно до даних, які містяться в наданому заявником витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником зазначеного майна є ОСОБА_3 . В цьому ж витягу зазначено підставу виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна. Частки у статутному капіталі ТОВ автомобільне агентство «Торгсервіс» видавник ТОВ автомобільне агентство «Торгсервіс» та ОСОБА_3 ; протокол Загальних зборів учасників від 13 серпня 2018 року.

Судом також встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27 серпня 2018 року станцію технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 647,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002114 від 27 серпня 2018 року.

З доданих до письмових заперечень проти клопотання копії протоколів допиту свідків від 27 серпня 2018 року вбачається, що жодний із засновників ТОВ автомобільне агентство «Торгсервіс» та його директор не приймали участь в загальних зборах товариства 13 серпня 2018 року, не складали акту приймання-передачі нерухомого майна та не підписували відповідні протокол і акт, які стали підставою для набуття ОСОБА_6 прав власності на станцію технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 647,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане свідчить про спірність доданих заявником доказів і про необхідність встановлення правомірності придбання ним майна в межах кримінального провадження.

Частиною 1 статті 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В пункті 12 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 наголошено «….слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Таким чином, ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які були присутні при розгляді питання про арешт майна, або із клопотанням про скасування арешту майна мають право звернутися ці ж учасники кримінального провадження, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна.»

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України власник та володілець майна має право на заявлення клопотання про скасування арешту майна.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 дійсно є власником станції технічного обслуговування літ. А-2, А1-1, А11-1, загальною площею 647,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і як власник майна він звернувся до суду із даним клопотанням.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження № 0002114 від 27 серпня 2018 року вбачається, що зазначене майно, на яке накладений арешт, постановою слідчого визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, і це кримінальне провадження порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто «шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки» за заявою ТОВ автомобільне агентство «Торгсервіс» саме щодо незаконної перереєстрації прав власності на зазначену станцію технічного обслуговування.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для збереження арешту майна заявника, що тягне за собою необхідність скасування арешту.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

В даній справі суд враховує, що кримінальне провадження №0002114 розпочато 27 серпня 2018 року, слідчим проводяться певні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини і в суду відсутні підстави вважати, що слідчим порушено розумні строки розслідування даного кримінального провадження.

Оцінюючи критично, у сукупності з іншими обставинами справи посилання заявника на неправомірність, на його думку, накладення арешту на майно, як на підставу скасування самої ухвали, суд приходить до висновку про те, що заявник клопотання не надав суду належних та достатніх доказів, які б свідчили про необхідність скасування накладеного судом арешту на спірне майно. Крім того, до компетенції слідчого судді місцевого суду не входить скасування ухвали іншого судді, оскільки такі питання віднесено до компетенції апеляційного суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для скасування арешту спірного майна, оскільки це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії досудового слідства, і є по суті предметом посягання, правомірність передачі цього майна розслідується.

За викладених обставин клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1