Єд. унік. № 243/2471/18
Провадження № 1-кп/243/454/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000465 від 01 березня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2018 близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив біля під`їзду № 1, багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де на сходинковому майданчику першого поверху побачив дитячу коляску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ОСОБА_5 .

Здійснюючи свій протиправний умисел, 28.02.2018 близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на сходинковому майданчику першого поверху під`їзду № 1, багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли б запобігти довести його протиправні дії до кінця, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме - дитячу коляску «Saturn» з металевою рамою сріблястого кольору, люлька якої виконана з тканини фіолетового кольору, на металевому корпусі маються незначні сліди корозії, вартістю 1000 гривень 00 копійок.

Після чого з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень 00 копійок.

Потерпіла ОСОБА_5 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду вказаного кримінального провадження в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила вказане кримінальне провадження розглянути за її відсутністю та призначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ч. 1 ст. 185 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що 28.02.2018 близько 05 години 00 хвилин, проходив біля під`їзду № 1, багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де на сходинковому майданчику першого поверху побачив дитячу коляску «Saturn», яку він вкрав. Вкраденим майном розпорядився на власний розсуд. Щиро кається в скоєному. Просить суворо не карати.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку в КЛПЗ «Обласна психоневрологічна лікарня м. Слов`янська» та в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» не перебуває, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, вартість та предмет викраденого майна повернуті потерпілій.

Судом також враховується досудова доповідь органу пробації відповідно до якої можливе перевиховування обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що останній щиро покаявся. Про щиросердне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини як під час досудового розслідування, так і судового розгляду справи, критичне ставлення до скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З огляду на вказане суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять ) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

Речові докази по справі передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності потерпілої.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1