АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №611/1153/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1374/18 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду вм.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1374/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 17 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Барвінкове Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, маючого ІІІ групу інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-09.09.2002 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.15, ч.3 ст.185, ст.69 КК України на 1 рік позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-17.05.2004 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяці позбавлення волі, звільнений 25.10.2005 року за постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2005 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання - 1 рік 8 місяців;
-25.12.2006 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.297 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
-16.02.2007 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.277, ч.4 ст.70 КК України на 2 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений 25.02.2009 року за відбуттям строку покарання;
-19.04.2011 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки ;
-05.04.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-14.05.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.297, ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнений 21.04.2017 року за відбуттям строку покарання;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 06 вересня 2017 року, приблизно о 20 год. ОСОБА_8 , з метою здійснення крадіжки чужого майна прийшов до будівлі фельдшерсько-акушерського пункту КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Барвінківського району», розташованого по вул. Вишнева,45 у с. Веселе Барвінківського району Харківської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливого мотиву, ОСОБА_8 , через пошкоджений віконний блок, проник в зазначене приміщення, звідки таємно, повторно викрав пічну плиту 70x40 см з конфорками, електричну праску «EUROLUX EL- 13 07», тонометр «Littledoctor LD-71», металеві дверцята з печі 26 см x 22 см вагою 2,5 кг та металевий совок.
Вказаними діями ОСОБА_8 завдав комунальному закладу охорони здоров`я «Центр первинної медико-санітарної допомоги Барвінківського району» матеріальні збитки на загальну суму 384 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України, у зв`язку із наявністю пом`якшуючих покарання обставин, а саме визнання вини, щирого каяття, позитивної характеристики з місця проживання, відсутності перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також те, що він є інвалідом ІІІ групи.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «помірна розумова відсталість», що не позбавляє ОСОБА_8 можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними, а також пом`якшуючі обставини покарання щире каяття і те, що він є інвалідом ІІІ групи.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за умисні корисливі злочини, менш ніж за п`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив умисне корисливе правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносить до категорії тяжких злочинів при обтяжуючих покарання обставинах рецидив злочинів, суд призначив йому покарання, яке за своїм видом та розміром колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Що ж стосується посилань в скарзі ОСОБА_8 на наявність у нього інвалідності та пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття, то ці обставини самі по собі не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого злочину, як і дані про особу обвинуваченого, а тому застосування положень ст.69 КК України виключається.

Посилання у скарзі обвинуваченого на позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що він на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, безпідставні, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.

Що ж стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», то воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 має чотири непогашених судимостей за чинення умисних злочинів, передбачених ст.15, ч.3 ст.185 КК України; ч.3 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

За таких обставин положення п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до ОСОБА_8 . Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не підлягає обвинувачений і звільненню від відбування покарань на підставі індивідуальної амністії, оскільки такого закону щодо ОСОБА_8 не приймалося.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: