Справа № 373/831/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001446 та № 0000440 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, невійськовозобов`язаного, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, самозайнятої особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 02.11.2016 близько 19:30 год., перебуваючи на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_2 , де в той час тимчасово проживав, на ґрунті раптово-виниклих відносин із ОСОБА_5 , який прийшов до його помешкання з майновими претензіями та обвинуваченнями щодо нанесення шкоди його майну, маючи злочинний умисел на вчинення суспільно-небезпечного діяння, спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, діючи умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 кулаком правої руки удар в потилицю зліва, а потім другий удар в голову. Від ударів ОСОБА_5 впав на підлогу, а обвинувачений, продовжуючи свої дії наніс йому третій удар ногою в нижню щелепу праворуч.

Відповідно до висновку експерта № 18 від 03.04.2017 у потерпілого було виявлено тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, показавши суду, що того дня ввечері потерпілий подзвонив у вхідні двері квартири і двері відчинила жінка, яка проживає з ним однією сім`єю. Між ними виникла якась розмова, потім він почув крики, лайку і, вийшовши з кімнати побачив на жінці пошкоджений одяг та майно. Він зробив зауваження ОСОБА_5 щодо його дій, а потім наніс йому два удари в голову кулаком і один удар ногою, але куди не пам`ятає .

Окрім того, ОСОБА_4 23.06.2018 близько 09:10 год., перебуваючи біля кафе «Білочка», що розташоване по вул. Б. Хмельницького, 102 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив та корисливу мету повідомив продавцю цього кафе про те, що він розрахувався за замовлену каву, передавши купюру номіналом 500 грн., отримав від продавця решту в сумі 484 грн. 00 коп. і зник з місця події з цими грошима.

Такими діями завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 484 грн. 00 коп.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, показавши суду, що того дня дійсно, замовивши кафу в кафе, показав гроші продавцю, але не розрахувався за товар, отримавши решту.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив про те, що завдана йому діями обвинуваченого майнова та моральна шкода ним не відшкодована в добровільному порядку, не пред`являючи при цьому цивільний позов в кримінальному провадженні. Вказує на те, що не вірить в щире каяття обвинуваченого і просить призначити йому максимальне покарання за вчинений ним щодо нього злочин.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, відсутність претензій до обвинуваченого та призначення йому покарання за злочин відповідно до вимог закону.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження та за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненні одного злочину, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння та активне сприяння розкриттю цього злочину, оскільки протягом досудового розслідування він давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду не виявлені.

При призначенні покарання суд керується вимогою ч. 1 ст. 70 КК України і приходить до висновку про призначення обвинуваченому остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо; пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку призначити йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням.

Цивільного позову по справі не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: CD-R диск 52х, 700 МВ 80 min, LH3152VA16064769D4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1