УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП у Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 18.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2018 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого було тимчасово вилучено грошові кошти у сумі 21 675 доларів США та 905 Євро.

Вважаючи, що майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, просить зобов`язати слідчого повернути вилучені грошові кошти під час проведення огляду 18.03.2018.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив задовольнити скаргу з підстав, які у ній наведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Встановлено, що 18.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2018 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого було тимчасово вилучено грошові кошти у сумі 21 675 доларів США та 905 Євро.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення
Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області Безпалого про накладення арешту на майно, вилучене 18.03.2018 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого було тимчасово вилучено грошові кошти у сумі 21 675 доларів США та 905 Євро задоволено частково та накладено арешт на тимчасово вилучене майна, а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США, купюрами по 50 доларів США з наступними серіями МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429, в іншій частині клопотання залишено без задоволення.

В наступному ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2018 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Отже, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна в частині арешту спірних грошових коштів у сумі 21 675 доларів США та 905 Євро, наявні всі правові підстави для визначення статусу вилучених речей, як тимчасово вилученого майна.
За таких обставин мають бути застосовані положення ст. 169 КПК України, наслідками яких є припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, у якої воно було вилучене.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
З огляду на зазначене, скарга підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно поверненню власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 169, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0000075 повернути ОСОБА_4 майно, вилучене 18.03.2018 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 21 625 доларів США, 905 Євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали виготовлено 18.06.2018

Слідчий суддя