Справа № 372/1850/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/882/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 15.08.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору; -

в с т а н о в и л а:

До Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретизованим, суперечливим та незрозумілим для обвинуваченого, який вправі знати в чому він обвинувачується, в ньому не міститься деталізованого опису фактичних обставин вчинення злочину, які вказують на об`єктивну та суб`єктивну сторону злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.2 ст. 191 КК України.

На думку суду першої інстанції, при складенні обвинувального акту слідчий, з яким погодився прокурор, обмежився лише загальним викладенням фактичних обставин вчинення злочинів, які в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , що у свою чергу не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таким чином, на думку суду, допущенні порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого відповідав би вимогам ст. 374 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку прокурора, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 обвинувачення сформульовано відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Так, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України є помилковим.

Апелянт зазначає, що в тексті обвинувального акта містяться відомості про те, які саме дії стали підставою для притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, чітко та повно описані всі дії, які є обов`язковими елементами складу кримінального правопорушення та наслідки, які за собою потягли неправомірні дії обвинуваченого.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, посилаючись на те, що в оскаржуваній прокурором ухвалі висновки суду зроблені правильно, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про суперечливий зміст обвинувального акта щодо ОСОБА_8 ..

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити;

обвинуваченого і його захисника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували;

представника потерпілого, який апеляційну скаргу підтримав;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту на те, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретизованим, суперечливим та незрозумілим для обвинуваченого, який вправі знати в чому він обвинувачується, в ньому не міститься деталізованого опису фактичних обставин вчинення злочину, які вказують на об`єктивну та суб`єктивну сторону злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.2 ст. 191 КК України не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, яке повинно бути перевірене судом під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, висновки суду про те, що формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки обвинувальний акт не міститься деталізованого опису фактичних обставин вчинення злочину, які вказують на об`єктивну та суб`єктивну сторону злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.2 ст. 191 КК України, можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4