Дата документу Справа № 314/5256/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/5256/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1331/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Кам`янська ВК (№101)»

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Вільнянського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_7 , засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим же вироком, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, було зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року було задоволено клопотання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з 21 червня 2017 року до дати набрання вироком законної сили, тобто до 7 листопада 2017 року включно.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, то відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 7 листопада 2017 року включно.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яким частину 5 ст. 72 КК України було викладено в новій редакції, за якою у разі засудження особи до позбавлення волі, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вважає, що чинне законодавство не містить жодної норми, яка б дозволяла судам зараховувати строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того вважає, що було неправильно встановлено момент набрання законної сили вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 жовтня 2017 року, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначено 7 листопада 2017 замість 6 листопада 2017 року, до того ж, ухвала не містить відомостей про дату, місце народження та місце проживання засудженого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора яка не підтримала апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який також був проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, яким передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в розумінні ч. 1 ст. 5 КК України є зворотною дією закону, який «іншим чином поліпшує становище особи».
У тому разі, коли особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню також підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, однак в такому випадку це вже буде прямою дією закону в часі.
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як зворотної, так і прямої дії кримінального закону в часі.

Частина 2 статті 5 КК України визначає, що Закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
З вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 жовтня 2017 року вбачається, що судом було застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та зараховано у строк покарання обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 8-9).
В той же час Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено у наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Таким чином, Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.
Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то застосування Закону № 2046-VIII буде неправильним, оскільки зворотна дія цього закону як такого, що «іншим чином погіршує становище особи» в розумінні ч. 2 ст. 5 КК України не допускається, і в такому разі, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що якщо особа вчинила злочин починаючи з 21 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягатиме ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, що буде прямою дією цього закону в часі.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильне визначення дати набрання законної сили вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 жовтня 2017 року, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, які містять належним чином завірені копію вироку та розпорядження про його виконання, де зазначено про набрання вироком законної сили саме 7 листопада 2017 року, і підстав не довіряти викладеній у них інформації колегією суддів не встановлено (а.с. 9, 18 зворотна сторона).

Разом з тим, колегія суддів констатує, що оскаржувана ухвала дійсно містить певні порушення п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України в частині відсутності в ухвалі дати і місця народження засудженого та місця його проживання, проте вказані недоліки є формальними, не впливають на суть прийнятого судом першої інстанції рішення та правильність його висновків, що свідчить про відсутність підстав для скасування судового рішення.

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, оскільки ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року було обґрунтовано зараховано ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4