Справа № 481/563/18
Провадж.№ 1-кп/481/88/2018
В И Р О К
іменем України

07.06.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 17 січня 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено та визнано доведеним, що 13.01.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 в нічний час, точної години не встановлено, біля магазину «Продукти -571» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований по вул.Гагаріна,7, м. Новий Буг, Миколаївська область, зустрів потерпілого ОСОБА_5 , з яким до того не був знайомий. Потерпілий ОСОБА_5 попросив провести його до найближчого готелю, на що обвинувачений ОСОБА_3 погодився та вони разом пішли до бару «Голівуд», який розташований за адресою: Миколаївська область м, Новий Буг вул. Грушевського, 1х. Прийшовши до вказаного готелю вони виявили, що він зачинений, після чого ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 направилися до Новобузької автобусної станції, яка розташована за адресою: Миколаївська область м. Новий Буг вул. Миколаївська, 2. Під час прямування до автобусної станції потерпілий ОСОБА_5 з проханням потримати його рюкзак, з особистими речами, передав його обвинуваченому ОСОБА_3 . Прийшовши до вказаної автобусної станції потерпілий ОСОБА_6 присів на лавочці, а обвинувачений ОСОБА_3 відійшов до туалету та коли повернувся то виявив, що потерпілий ОСОБА_5 спить. В цей час в нього виник умисел на крадіжку особистого майна потерпілого ОСОБА_5 , та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме - рюкзака та речей які в ньому знаходились, переконавшись, що потерпілий спить та за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав рюкзак «Everest» разом із речами, які в ньому знаходились: мобільний телефон марки «S-tell Р-771» ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 бувший у використанні, зарядний пристрій АС APATER/PENGISI, бувшого у використанні, та військовий квиток НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 . Після викрадення рюкзака обвинувачений ОСОБА_3 залишив територію Новобузької автостанції та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даним злочином потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на суму 1250 гривень 00 коп .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив усе, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно він у січні 2018 року, у нічний час, біля магазину АТБ, у м. Новому Бузі, Миколаївської області, який розташований по вул. Гагаріна, зустрів потерпілого, з яким до того знайомий не був. Потерпілий попросив обвинуваченого відвести його до готелю, на що обвинувачений погодився і вони пішли до бару «Голівуд», де є готель. Однак готель був зачинений, а тому обвинувачений з потерпілим пішли до автобусної станції м. Нового Бугу. По дорозі потерпілий ОСОБА_5 попросив обвинуваченого понести його рюкзак, оскільки сам потерпілий пив по дорозі пиво. Коли вони прийшли до автостанції м. Нового Бугу обвинувачений на деякий час відійшов від потерпілого, в туалет, при цьому рюкзак залишився у обвинуваченого. Коли обвинувачений ОСОБА_3 повернувся до потерпілого ОСОБА_5 останній уже спав на лавочці. В цей час обвинувачений забравши з собою рюкзак пішов з території автостанції. Відійшовши на невелику відстань обвинувачений подивився у рюкзак і побачив там мобільний телефон, зарядний пристрій до телефону, військовий квиток, речі особистої гігієни та інше. Відразу після цього обвинувачений ОСОБА_3 пішов додому. Через декілька тижнів від вищевказаних подій, до ОСОБА_3 прибули працівники поліції яким він відразу, добровільно віддав викрадений рюкзак.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина доведена і підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду предметів, із фототаблицею від 31.01.2018 року, відповідно до якого об`єктом огляду є рюкзак «Everest», мобільний телефон марки «S-tell» модель Р-771, ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 бувший у використанні, зарядний пристрій АС APATER/PENGISI, бувшого у використанні (а.к.п. 32-35). Обвинувачений ОСОБА_3 судовому засіданні підтвердив, що саме ці речі булим ним викрадені.;

- протоколом проведення слідчого експерименту, із фототаблицею від 26.04.2018 року, з якої встановлено, що обвинувачений, в присутності двох понятих, добровільно розповів про обставини, час, місце вчинення ним злочину. В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що під час проведення слідчого експерименту він про всі обставини розповідав добровільно, без будь-якого примусу. (а.к.п.41-49);

- із довідки ФОП ОСОБА_7 судом встановлено, що вартість мобільного телефону «S-tell» модель Р-771 бувшого у використанні, станом на 13.01.2018 року становить 1000,00 грн (а.к.п. 50 );

- із довідки Новобузького районного споживчого товариства судом встановлено, що вартість портфелю «Everest», бувшого у використанні станом на 13.01.2018 року становить 200,00 грн ( а.к.п. 51 );

- із довідки ФОП ОСОБА_7 судом встановлено, що вартість зарядного пристрою АС APATER/PENGISI, бувшого у використанні, станом на 13.01.2018 року становить 50,00 грн (а.к.п. 52 ).

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він не судимий в силу ст.. 89 КК України, негативно характеризується за місцем проживання, не військовозобов`язаний, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не одружений ( а.к.п. 53-60).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття , як обставину що пом`якшує його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, його ставлення до вчиненого злочину, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного злочину, суд вважає необхідним призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі.

Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зважаючи на відсутність будь-яких претензій від потерпілої ОСОБА_9 , та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і єдино вірним для виправлення обвинуваченого, а особливо запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час вчинення злочину, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Речовий доказ: рюкзак «Everest», мобільний телефон марки «S-tell» модель Р-771, ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 бувший у використанні, зарядний пристрій АС APATER/PENGISI, бувшого у використанні та військовий квиток НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які за постановою слідчого від 31.01.2018 року (а.к.п. 36-39) визнані речовими доказами, згідно до приписів ст. 100 КПК України, повернути потерпілому, як власнику..

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 01 (один) рік за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки на підставі ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: рюкзак «Everest», мобільний телефон марки «S-tell» модель Р771, ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 бувший у використанні, зарядний пристрій АС APATER/PENGISI, бувшого у використанні та військовий квиток НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя