У Х В А Л А Справа № 620/356/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2018 року Слідчий суддя Зачепилівського районного суду Харківської області, ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.,
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Начальник Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна., в якому зазначив наступне:
Відповідно до заяви ОСОБА_4 про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення встановлено, що 16.07.2015 року ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами заявника чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в розмірі 60 000 доларів США.
У ході досудового розслідування, процесуальним керівником допитано у якості потерпілого ОСОБА_4 , який надав наступні покази, що він з дитинства знайомий з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,оскільки вони мешкали в одному селі та разом ходили до школи. ОСОБА_5 виїхав з села, коли йому виповнилося 18 років та після армії він мешкав у АДРЕСА_1 .
16.07.2015 року до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_5 з проханням взяти у борг грошові кошти у сумі 50.000 доларів США на заняття підприємницькою діяльністю.
Оскільки у потерпілого підстав не вірити словам ОСОБА_5 не було, він позичив йому грошові кошти у сумі 50.000 доларів США. Після чого ОСОБА_5 написав розписку про те, що позичив грошові кошти терміном на один рік з щомісячною виплатою 4% (2000 доларів США) за користування грошима.
05.09.2015 року ОСОБА_5 знов звернувся до ОСОБА_4 з проханням позичити йому ще 10.000 доларів США для тих же потреб і на тих же умовах. Повіривши ОСОБА_5 потерпілий знову позичив йому грошові кошти в сумі 10.000 доларів США. Після чого ОСОБА_5 написав другу розписку про те, що він позичив у потерпілого 10.000 доларів США. Таким чином загальна сума грошових коштів, які взяв у борг ОСОБА_5 склала 60.000 доларів США.
Після того, як ОСОБА_5 взяв у борг вказані грошові кошти він жодної із сум останньому не повернув, при цьому постійно ухиляється від сплати грошових коштів під будь яким приводом.
Крім цього, у ході проведення досудового розслідування потерпілим подано цивільний позов на загальну суму 1568400 грн., який у подальшому долучено до матеріалів вказаного кримінального провадження.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.04.2018 за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 ), рахується нерухоме майно, а саме:
за адресою: АДРЕСА_1 ,житловий будинок,спільна частка у розмірі 45/100, загальною площею (кв.м.): 149.6, житлова площа (кв.м.): 101.3.
за адресою: АДРЕСА_2 , квартира загальною площею (кв.м.): 39, житлова площа (кв.м.): 18.5.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт нерухомого та рухомого майна, яке належить ОСОБА_5 та заборону на його відчуження будь якою особою та у будь який спосіб.
У випадку вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий та прокурор зможуть позбавити ОСОБА_5 та зацікавлених осіб можливості відчуження нерухомого та рухомого майна, яке належить останньому, тобто виконати завдання щодо повного та всебічного розслідування кримінального провадження та здійснення усіх необхідних оперативно розшукових і інших слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження.
З огляду на те, що по справі наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза приховування або відчуження нерухомого та рухомого майна, яке належить ОСОБА_5 , та з метою їх збереження, виникла необхідність у застосуванні заборони усім зацікавленим особам вчиняти будь які дії щодо відчуження вказаного майна.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із головних видів заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 6 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будьякій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 може призвести до переходу його у власність добросовісного набувача, що позбавить, у подальшому, можливості накладення на них арешту та повернення їх власнику, а також спричинить перешкоди у кримінальному провадженні, тому з метою досягнення дієвості провадження та забезпечення доказової бази, сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арештна нерухоме яке належить ОСОБА_5 ,яке вказано у клопотанні, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Будь яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво вплинути на інтереси інших осіб, не вбачаються.
Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з викладеним, вважає за можливе та необхідне, з метою забезпечення розумності строків досудового розслідування, забезпечення цивільного позову та забезпечення арешту майна, розглянути дане клопотання за відсутності власника майна.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із головних видів заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 6 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будьякій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Керівник начальник Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у клопотанні та під час розгляду клопотання довів наявність достатніх підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 може призвести до переходу його у власність добросовісного набувача, що позбавить, у подальшому, можливості накладення на них арешту та повернення їх власнику, а також спричинить перешкоди у кримінальному провадженні, тому з метою досягнення дієвості провадження та забезпечення доказової бази, суд вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме яке належить ОСОБА_5 ,яке вказано у клопотанні, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України суд , -
П О С ТА НО В И В :
Клопотання начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 ), а саме:
за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, спільна частка у розмірі 45/100, загальною площею (кв.м.): 149.6, житлова площа (кв.м.): 101.3.
за адресою: АДРЕСА_2 , квартира загальною площею (кв.м.): 39, житлова площа (кв.м.): 18.5.
з метою забезпечення цивільного позову та запобігання можливості відчуження вказаного нерухомого майна його власником до прийняття кінцевого процесуального рішення у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню групою слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1