Порядковий № 1-р/756/17/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді Шестаковської Л.П.,
за участю секретаря Рекеди С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 Федоренко М.В. про роз`яснення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0010421 від 15.10.2016 року за обвинувальним актом щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого засуджено за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Оболонського районного суду від 18.08.2017 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст.366 КК України 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю за збереження товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки; за ч.2 ст.191 КК України 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю за збереження товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки; на підставі ст.70 КК України 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю за збереження товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців.
Прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 Федоренко М.В. в порядку ст.380 КПК України подано заяву про роз`яснення вироку суду щодо наявності правових підстав для тлумачення ознак вчинених засудженим злочинів як корупційних.

Прокурор подала до суду клопотання про розгляд заяви без її участі, обґрунтовуючи необхідність роз`яснення вироку суду нечітким тлумаченням законодавства щодо віднесення злочинів до корупційних.

Інші сторони не прибули, що не є перешкодою для проведення судового засідання ( ч.2 ст.380 КПК України).

Вивчивши заяву про роз`яснення вироку, дослідивши матеріали судової справи за обвинувальним актом щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов до висновку що подана заява підлягає задоволенню.

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2017 вважається встановленим те, ОСОБА_1 працюючи на посаді директора магазину «Ельдорадо» 22.09.2016 приблизно о 15 год. 30 хв. за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_1 ) передав останньому заздалегідь виготовлений товарний чек ПН 03 від 11.09.2016, з неправдивими відомостями про купівлю в магазині «Ельдорадо» товару, саме: «Плита комб. BOSHHGD 625255 Q» вартістю 9999 грн. 90 коп.

Зазначений товарний чек наділяв правом «клієнта» в особі ОСОБА_2 повернути придбаний товар в магазин «Ельдорадо» ТОВ «Дієса» на протязі 14 календарних днів, при цьому отримати грошові кошти сплачені попередньо у повному обсязі. 22.09.2016 ОСОБА_2 підійшовши до каси магазину «Ельдорадо» та передав кассиру товарний чек ПН 03 від 11.09.2016, та отримав грошові кошти в сумі 9999 грн. 90 коп.

Отримавши кошти від касира та вийшовши за межі магазину «Ельдорадо» № С049 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 передав грошові кошти в сумі 9999 грн. 90 коп. ОСОБА_1 , який їх привласнив.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано судом відповідно за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 337 та п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України дане судове провадження здійснювалось в межах висунутого обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Суд, керуючись ст. 75 КК України, звільнив засудженого від відбування призначеного основного покарання через відсутність підстав для визнання вчинених нею злочинів корупційним, вчинення яких дійсно тягне додаткові кримінально-правові наслідки, в тому числі пов`язані із неможливістю звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Вирішення питання щодо наявності правових підстав для тлумачення ознак вчинених за вказаних вище обставин засудженим злочинів як корупційних потребує комплексного аналізу законодавства у цій сфері, яке чітко визначає порядок правозастосування.

Так, ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) визначає, що за вчинення будь-яких корупційних правопорушень (під такими розуміються діяння, що містять ознаки корупції, за які законом встановлено кримінальну відповідальність зокрема) особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 Закону притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до примітки до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним.

Вказане положення у КК України з`явилось одночасно та у взаємозв`язку з прийняттям Закону, відтак має застосовуватись в контексті положень останнього щодо тлумачення поняття «корупційне правопорушення». Різне тлумачення вказаної категорії в залежності від сфери правозастосування, а тим більше її розширювальне тлумачення тільки для цілей КК України є невірним (неприпустимим).

Службова особа юридичної особи приватного права, статус якої мав засуджений, згідно з правилами п.3 ч.1 ст.3 Закону є суб`єктом корупційного правопорушення, а відтак і корупційного злочину, виключно у випадках передбачених Законом. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є:особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Такий випадок єдиний, передбачений ст. 22 Закону «Обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища».

Особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відтак в контексті розглядуваної справи, службова особа юридичної особи приватного права згідно з правилами п.3 ч.1 ст.3, ст.22 Закону, ст.45 КК України була б суб`єктом корупційного злочину виключно, якщо б вона використала своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших конкретних осіб. Протиправне діяння хоч і пов`язане із зловживанням своїм службовим становищем, але вчинене без вказаної мети, ознак корупційного правопорушення, а відтак і корупційного злочину, не має.

Вказаний правовий висновок повністю ґрунтується на положенням ст. 1 Закону, за якими корупційним правопорушенням, не залежно від того, чи воно має наслідком кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність, визнається виключно діяння, яке містить ознаки корупції, вичерпний перелік яких також викладено в Законі.

Судова практика також орієнтує саме на вказане застосування закону. Так, Рішення Конституційного суду України від 06.10.2010 №21-рп/2010.

Разом з тим, за вироком суду, ОСОБА_1 не вчинив жодної із перелічених дій, які містили б склад корупційного правопорушення (злочину) за обвинуваченням, яке було пред`явлено і доведено під час судового розгляду, він своїми діями і використовуючи своє службове становище підробив офіційний документ, але безпосередньо не одержував неправомірної вигоди а ні для себе, а ні для інших осіб із також метою не діяв, і так само не мав відношення до державного чи комунального майна та коштів. Натомість під час виконання обов`язків директора, підробивши офіційний документ допустив привласнення грошових коштів, які належали юридичній особі. Шкода від вчинення засудженим злочинів державним інтересам не спричинена.

КК України з огляду на його завдання, цілком логічно передбачено особливі кримінально-правові наслідки тільки для корупційних злочинів, залишивши тим самим поза регулюванням випадки вчинення злочинів, які підпадають під ознаки визначеного Законом поняття «правопорушення, пов`язане з корупцією» - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, в тому числі й службовою особою юридичної особи приватного права, за яке законом встановлено кримінальну відповідальність.

Важливе значення і мають особливості справ приватного обвинувачення, за яких правова позиція потерпілого може нівелювати будь-які процесуальні завдання публічного обвинувачення та потягти за собою закриття кримінального провадження, в тому числі і щодо особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, крім вчиненого організованою групою або шкода від якого завдана державним інтересам.

Кожне кримінальне провадження здійснюється виключно в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в якому, на переконання суду, за наявності правових підстав має бути обов`язково вказано про те, що особа обвинувачується у вчиненні саме корупційного злочину з наведенням в її діях ознак корупції, хоча така практика лише формується.

Отже, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року, яким засуджено ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України в діяннях цієї службової особи юридичної особи приватного права не встановлено ознак корупційного злочину.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст. ст. 369-372, 380 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Роз`яснити вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2017 щодо наявності правових підстав для тлумачення ознак вчинених засудженим злочинів як корупційних.

За змістом вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2017 яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в діяннях службової особи юридичної особи приватного права не встановлено ознак корупційного злочину. Отже, ОСОБА_1 не вважається таким, що засуджений за вчинення корупційного злочину.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Л.П. Шестаковська