СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6367/18
пр. № 1-кп/759/725/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002436 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноморівка Каховського району Херсонської області, громадянин України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

20.10.2011 Генічеським районним судом Херсонської області за ст.186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі;

12.12.2016 Деснянським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Чамзинка Республіка Мордва Російської Федерації, громадянин України, освіта незакінчена вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 27.03.2018 приблизно в 01 годину 20 хвилин, знаходячись біля буд. № 16 по вул. Тулузи в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_9 та знаходилося в салоні автомобіля «Мерседес-Спринтер», д.н. НОМЕР_1 , завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 10847 грн.

При цьому, ОСОБА_3 , 26.03.2018 у вечірній час, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, будучи поінформованим про те, що біля буд. № 16 по вул. Тулузи в м. Києві знаходиться вантажний автомобіль «Мерседес-Спринтер», д.н. НОМЕР_1 , в багажному відділенні якого зберігаються будівельні матеріали, вирішив повторно таємно викрасти дане чуже майно, з метою його з подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

Про свої наміри вчинити крадіжку чужого майна ОСОБА_3 повідомив своєму знайомому ОСОБА_5 , в користуванні якого перебував автомобіль «Фольксваген-Кадді», д.н. НОМЕР_2 , на що останній, так само не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, погодився, вступивши з ОСОБА_3 в попередню злочинну змову. Згідно досягнутої з ОСОБА_3 домовленості, ОСОБА_5 повинен був прибути на власному автомобілі «Фольксваген-Кадді», д.н. НОМЕР_2 , на якому можна було в подальшому перевезти викрадене майно.

Приблизно в 00 годин 30 хвилин 27.03.2018, ОСОБА_3 , взявши за місцем свого проживання сумочку з інструментами, в числі яких знаходились викрутки та гайкові ключі, прибув до ТЦ «Апрель», розташованого по пр. Леся Курбаса, 19-А в м. Києві, куди незабаром на власному автомобілі «Фольксваген-Кадді», д.н. НОМЕР_2 , під`їхав ОСОБА_5 , після чого вони разом прибули до буд. № 16 по вул. Тулузи в м. Києві, де на майданчику, розташованому навпроти під`їзду № 2, був припаркований належний ОСОБА_9 автомобіль «Мерседес-Спринтер», д.н. НОМЕР_1 .

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності поблизу сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь принесених інструментів, відчинив дверцята багажного відділення указаного автомобіля, після чого заліз в середину, звідки подав ОСОБА_5 чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме:

-драбину універсальну, вартістю 2109 грн.;

-упаковку кабелю ВВГнгд 3x2,5, довжиною 100 м, вартістю 1928 грн.;

-упаковку кабелю ВВГнгд 3x1,5, довжиною 100 м, вартістю 1258 грн.;

-упаковку кабелю ВВГнгд 4x6, довжиною 50 м, вартістю 2860 грн.;

-упаковку кабелю ВВГ 4x2,5, довжиною 100 м, вартістю 2000 грн;

-кабель силовий АВВГ 4x50 мж, довжиною 10 м, вартістю 692 грн.,

а всього майна на загальну суму 10 847 грн.

Маючи намір таємно викрасти вказане чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , та розпорядитися ним на власний розсуд. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , почав переносити його від автомобіля «Мерседес-Спринтер», д.н. НОМЕР_1 , з метою подальшого завантаження до багажного відділення належного ОСОБА_5 автомобіля «Фольксваген-Кадді», д.н. НОМЕР_2 . виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки приблизно в 01 годину 30 хвилин 27.03.2018 були виявлені стороннім перехожим громадянином та в подальшому затримані працівниками поліції з наявним при них чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , та яке вони намагались таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 27.03.2018 приблизно о 01 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №16 по вул.Тулузи в м.Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в салоні автомобіля «Мерседес-Спринтер», однак були затримані працівниками поліції.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 показав, що 27.03.2018 приблизно о 01 годині 20 хвилин, знаходячись на біля будинку №16 по вул.Тулузи в м.Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , намагався таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в салоні автомобіля «Мерседес-Спринтер», однак були затримані працівниками поліції.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинувачених доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному злочині, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин по справі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, щиро розкаявся в скоєному, знаходить за можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому міру покарання не пов`язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст.75 КК України.

Саме таке покарання на думку суду, виходячи з принципу доцільності необхідне для їх виправлення та запобіганню вчинення ними нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін заставу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання його знаходження під вартою в період з 27.03.2018 по 29.03.2018.

Після приведення вироку до виконання заставу у розмірі 5 286 гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, згідно постанови про визнання речових доказів від 27.03.2018, повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1