Справа № 296/3605/18
Вирок
Іменем України

24 травня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001123 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Подольськ Московської області РФ, громадянина України, неодруженого, з середньою освіою, працюючого оператором паливно-роздавальної колонки ТОВ «Ойл-ікс», зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2018 року близько 05 години 25 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу будинку 17б по вул.Вітрука в м.Житомирі, де помітив раніше невідому йому ОСОБА_5 , яка проходила біля вказаного будинку та у якої на плечі побачив жіночу сумку темно-синього кольору. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаною жіночою сумкою. В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, вирвав із рук останньої жіночу сумку із шкірозамінника, темно-синього кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки Нокіа моделі 1190 у корпусі білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , гаманець із шкірозамінника коричневого кольору, з грошовими коштами в сумі 110грн, та, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: жіночу сумку із шкірозамінника вартістю 500грн, в якій був мобільний телефон марки Нокіа моделі 1190 у корпусі білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 1000грн, гаманець коричневого кольору вартістю 300грн, з грошовими коштами в сумі 110грн, завдавши таким чином майнової шкоди на загальну суму 1910грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, цивільний позов визнав в повному обсязі. В судовому засіданні від дачі показань відмовився.

Допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_5 показала, що в березні 2018р. приблизно о 5 годині у темну пору доби йшла на роботу в дитячий садочок. Раптово хтось підбіг ззаду, схопив за сумку, що була в неї на плечі, почав тягнути зі словами «Давай сумку!». Потерпіла почала кричати, хотіла вирвати сумку. Але ця людина її відштовхнула і потерпіла впала. В цей час вибіг сторож. Побіг за невідомим, проте не зміг наздогнати його. Втратила сумку, в якій був коричневий гаманець, гроші в сумі 110грн, новий білого кольору мобільний телефон Нокіа. Зазначає, що обвинувачений вибачався, має намір відшкодувати завдану шкоду, просить не карати суворо.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому, потерпілій роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих відповідальність обставин суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризувався посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, думку прокурора, потерпілої, висновок органу пробації, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе не в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Цивільні позови підлягає задоволенню в зв`язку із обгрунтованістю та повним визнанням обвинуваченим. Судові витрати, речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850грн.

Цивільний позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1910грн завданої матеріальної та 3090грн моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1