12 липня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду матеріали судової справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві та Київської місцевої прокуратури № 10 при розслідуванні кримінальної справи, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві та Київської місцевої прокуратури № 10 при розслідуванні кримінальної справи.
На обґрунтування слідчий суддя послалась на те, що хоча скарга адвоката в інтересах її підзахисного і називається «на бездіяльність слідчого відділу та прокуратури», але фактично в цій скарзі ставиться питання про зобов`язання слідчих і прокурорів у кримінальному провадженні закрити це провадження за скінченням строків давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, відповідно ж до ст. 303 КПК України, яка встановила вичерпний перелік дій, бездіяльності, рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, саме такі дії чи бездіяльність у цьому порядку оскарженню не підлягають.
Не погодившись зі вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим і прийнятим в порушення норм матеріального та процесуального права.
Справа № 761/9405/18
№ апеляційного провадження: № 11-сс/796/3408/2018
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_7
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
При цьому адвокат посилається на те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_6 була порушена Шевченківським РУ ГУ МВС України у місті Києві у 2003 році за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Законного рішення у цій справі не прийнято, на її запити вона отримала відповіді від Шевченківського РУ ГУ МВС України у місті Києві від 6 квітня 2015 року про те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_6 була направлена до Шевченківського районного суду міста Києва 30 листопада 2003 року, а Шевченківський районний суд міста Києва листом від 13 січня 2017 року повідомляє, що такої кримінальної справи до суду не надходило взагалі. Тим часом, ОСОБА_6 досі перебуває
Під дією запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, що істотно обмежує його законні права та інтереси.
Аналізуючи КПК України 1960 року та КПК України 2012 року, адвокат приходить до висновку, що у цьому конкретному випадку кримінальна справа, відповідно до Перехідних положень КПК України 2012 року, кримінальне провадження повинно вестися за правилами, визначеними у саме цьому кодексу, посилається на положення ст. ст. 220, 283, 285, 286, 303, 309, 409, 412 КПК України і на цих підставах визнає, що слідчий суддя прийняла помилкове рішення за її скаргою і тому просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді, задовольнити її скаргу на бездіяльність СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві та Київської місцевої прокуратури № 10 і зобов`язати ці СВ ГУ НП і прокуратуру виконати відповідні дії, спрямовані на виконання норм КПК України щодо закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи, судова колегія визнає наступне.
Всупереч міркуванням апелянта, слідчий суддя правильно визначила і зміст, і суть скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 як вимогу зобов`язати СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві та Київську місцеву прокуратуру № 10 закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за скінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Правильно послалась слідчий суддя і на положення ст. 303 КПК України, яка не надає слідчому судді права розглядати скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, що виражається у не вживанні заходів щодо закриття кримінального провадження та зобов`язання слідчого, прокурора закрити кримінальне провадження з будь-яких підстав.
Таким чином, слідчий суддя прийняла законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі ч.4 ст. 304 КПК України.
Оте, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При цьому судова колегія має також на увазі, що законні права та інтереси ОСОБА_6 можуть бути захищені іншим порядком, встановленим, наприклад, у розділі VII чинного КПК України, бо, як видно із самих скарги та апеляційної скарги, у цьому випадку можна вести мову про необхідність відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.
Що ж стосується апеляційних вимог в частині прийняття рішення по суті карги, то вони не можуть бути задоволені в силу вказаного вище, а також внаслідок передбачених ст. 422 КПК України обмежень, що випливають з особливостей судового контролю на цій стадії судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві та Київської місцевої прокуратури № 10 при розслідуванні кримінальної справи залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: