Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4926/18
Провадження № 1-кс/490/5195/2018
У Х В А Л А

«09» серпня 2018 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002306 від «14» червня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152, частиною 3 статті 15 - частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Старший слідчий Слідчого відділу Центрального Відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Фрунзе Іванівського району Херсонської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування клопотання послався про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 - частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 червня 2018 року відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наразі ризики, що були враховані слідчим суддею, не зникли та не зменшились.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

Обвинувачений у суді свою вину у вчиненні злочинів, вказаних у підозрі, не визнавав.

З сутності її пояснень у суді вбачається, що він в цілому не заперечує того, що 13 червня 2018 року близько 21:00 години відпочивав в "Каштановому Сквері" на вулиці Соборній у місті Миколаєві разом зі своєю "дівчиною" ОСОБА_9 (яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також - зі своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В той час до них підійшла дівчина, наразі він знає, що то була ОСОБА_12 (яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка побажала спільно із ними відпочивати. При цьому вона повідомила, що їй 17 років та сама наполягала на вживанні нею алкогольних напоїв.

В процесі відпочинку та спільного розпиття спиртних напоїв, як він зрозумів, між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 "утворилась пара", проти чого особисто він не заперечував.

Згодом вони пішли з "Каштанового Скверу" у бік проспекту Центрального, його дівчина ОСОБА_14 пішла до дому до його батьків, оскільки маршрутки до неї до дому вже не ходили, а він з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з ОСОБА_13 пішли далі вживати спиртні напої.

Купивши спиртне, вони зайшли у двір будинку АДРЕСА_2 з тим, щоб продовжити вживати алкоголь.

Під час вжиття спиртних напоїв ОСОБА_11 побачив, що втратив годинника, та запропонував його пошукати. Та він / ОСОБА_5 / разом з ОСОБА_11 пішов шукати годинник.

Коли вони повернулись до місця, де раніше відпочивали, то ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_13 там не побачили, проте побачили там їхні речі.

Зважаючи про те, що він вважав ОСОБА_10 та ОСОБА_13 "парою", він поклав речі ОСОБА_13 до рюкзака ОСОБА_10 з тим, щоб потім їх не забути.

У той час вони почули в кущах стони, але особисто він вважав таке нормальним, адже вважав ОСОБА_13 (якій, за її ж словами було вже 17 років) та ОСОБА_10 "парою".

Коли ж поруч проходили перехожі, вони з ОСОБА_11 дійсно у зухвалій формі повідомили їм про стосунки ОСОБА_10 із ОСОБА_13 , але вибачились; таке було зумовлене виключно їх станом.

Після цього ОСОБА_10 з ОСОБА_13 повернулись, та за пропозицією ОСОБА_10 він разом із ним знов пішов в магазин.

Захисник під час розгляду кримінального провадження вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому він посилався про те, що підозра не є належним чином обґрунтованою, а також про те, що:

-вирішення судом клопотань про продовження строку "дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою" діючим законодавством не передбачене взагалі; суд може лише продовжити строк тримання під вартою, але - лише за клопотанням сторони обвинувачення. Наразі ж такого клопотання не заявлене, отже, на думку захисника, суд є позбавленим можливості продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 ;

-стаття 199 Кримінального Кодексу України, на яку посилаються слідчий та прокурор, не передбачає та й не може передбачати обставини, що тягнуть за собою продовження строку тримання під вартою, передбачає лише порядок такого продовження. Але, як зазначав захисник, продовження строку тримання під вартою може відбуватись лише з передбачених законом підстав, на які має посилатись публічне обвинувачення. Оскільки ж в цьому випадку такі посилання є відсутніми, суд, на дімку захисника, є позбавленим можливості вийти за межі клопотання та встановити наявність чи відсутність обставин, що впливають на вирішення передбаченого законом питання про продовження строку тримання під вартою.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. З 14 червня 2018 року в провадженні Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0002306 по факту вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 152, частиною 3 статті 15 - частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої у цьому кримінальному провадженні було прийняте слідчим старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_15 .

3. В той же день начальником слідчого управління Головного Управління національної поліції миколаївської області ОСОБА_16 було винесено постанову про визначення групи слідчих у цьому кримінальному провадженні.

При цьому до складу групи слідчих, окрім ОСОБА_15 , були включені й інші слідчі.

4. 14 червня 2018 року в межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Наразі він підозрюється у вчиненні злочину за таких обставин.

13.06.2018 близько 21:00, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 спільно зі своїми друзями ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відпочивали в «Каштановому сквері», розташованому по вул. Соборна у м. Миколаєві, де вживали алкогольні напої.
В цей час, 13.06.2018 близько 21:00, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 побачили у вказаному Сквері раніше невідому їм ОСОБА_12 , та запропонували останній провести з ними спільно вечір та вжити алкогольні напої. На пропозицію ОСОБА_21 ОСОБА_22 та ОСОБА_5 , ОСОБА_12 погодилася та вони спільно почали відпочивати у вищевказаному сквері та спільно вживати алкогольні напої, а саме горілку.
Під час спільного розпиття алкогольних напоїв у «Каштановому сквері», у невстановлений у ході проведення досудового розслідування час. у ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел направлений на вчинення зґвалтування ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , усвідомлюючи, що потерпіла може чинити опір їх злочинним діям, вирішили довести останню до такого стану алкогольного сп`яніння, у якому вона б не змогла чинити активний супротив їх злочинним посяганням.
З цією метою, 13.06.2018 близько 22:30 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу направленого на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з «Каштанового скверу» по вул. Соборній, у м. Миколаєві направилися в магазин «Сотка», розташований на перетині вул. Соборна та пр. Центральному у м. Миколаєві, з метою придбання у ньому алкогольних та слабоалкогольних напоїв.
13.06.2018 близько 23:00 ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу направленого на введення потерплої в стан такого алкогольного сп`яніння, при якому вона б не змогла чинити їм активний супротив у досягненні остаточної мети злочину - її зґвалтування, перебуваючи в приміщенні магазину «Сотка», розташованому на перетині вул. Соборна та пр. Центральному, у м. Миколаєві придбали 2 банки алкогольного напою «Revo» та дві банки слабоалкогольного напою «Шейк».
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на вчинення зґвалтування малолітньої,спільно з останньою направилися в двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де сіли на лавку та продовжили вживання алкогольних напоїв.
Після спільного вживання алкогольних напоїв малолітня ОСОБА_12 увійшла в стан алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , розуміючи, що вони досягли свого спільного злочинного умислу направлено на введення потерпілої у безпорадний стан, шляхом вживання алкогольних напоїв, з метою уникнення подальшого спротиву у вчиненні ними їх спільного насильницького злочину - зґвалтування останньої, вирішили по черзі вчинити зґвалтування ОСОБА_12
13.06.2018 близько 00:00, більш точного часу у ході проведеній досудового розслідування встановити не виявилося можливим, малолітня потерпіла ОСОБА_12 вирішила направитися додому та піднявшись з лавки, внаслідок вживання алкоголю, перебуваючи у безпорадному стані, ні втрималася на ногах, та впала на землю. Після чого, ОСОБА_20 діючі умисно, реалізовуючи спільний з ОСОБА_18 та ОСОБА_5 злочинний умисел направлений на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_12 , взявши останню за руку, направився з нею до гаражів розташованих неподалік від лавки, де вони спільно вживали алкогольні напої Перебуваючи біля гаражів ОСОБА_20 розуміючи, що потерпіле перебуває у безпорадному стані внаслідок вживання алкоголю, не може самостійно пересуватися, а отже, чинити супротив йому, почав її роздягати Далі, ОСОБА_20 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_12 почав здійснювати природній статевий акт з малолітньою потерпілою, проти ї волі.
Під час здійснення ОСОБА_17 насильницького статевого акту у відношенні малолітньої ОСОБА_12 , остання відчула нестерпний біль та сильно крикнула. Від того, що потерпіла почала кричати, ОСОБА_10 злякався та припустив, що внаслідок крику потерпілого, його злочинні дії можуть бути викриті, він швидко одягнувся та з місця скоєння злочину зник.
ОСОБА_19 та ОСОБА_5 почувши крики потерпілої та побачивши як з місця вчинення злочину втікає ОСОБА_20 , зрозуміли, що їхній спільний злочинний умисел направлений на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_12 не вдасться завершити, тому що крики потерпілої можуть бути почуті сторонніми особами. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, а ОСОБА_19 залишився на місці, з метою формування штучної уяви його непричетності до скоєння незакінченого замаху на злочин.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 не вчинили усіх дій, як вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їхньої волі.
Ці дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 3 статті 15 - частиною 4 статті 152 Кримінального Кодексу України - як незакінчений замах на зґвалтування малолітньої особи, тобто - статеві зносини із використанням безпорадного стану потерпілої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за таких обставин

В момент, коли ОСОБА_20 спільно з потерпілою направилися де гаражів, 13.06.2018, близько 00:00, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , які перебували неподалік від лавки, розташованій у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , побачили на лавці сумку з особистими речами малолітньої ОСОБА_12 , та у них виник спільний злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме сумки та речей, які перебували у сумці потерпілої.
Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , 13.06.2018 близько 00:00, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно таємно викрали сумку малолітньої ОСОБА_12 , вартістю 300 грн., в якій знаходилися особисті речі потерпілої та мобільний телефон марки «S-Tell Р780», вартістю 1500 грн., який у подальшому помістили до рюкзаку ОСОБА_22 , тим самим розпорядившись викраденим майном, чим спричинили потерпілій матеріальний збиток на суму 1.800 грн.
Ці дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

5. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_24 від 16 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час обрання цього запобіжного заходу слідчий суддя виходив з того, що:

-ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних у повідомленні про підозру злочинів, адже факт зґвалтування малолітньої ОСОБА_12 є підтвердженим, так саме, як й той факт, що під час зґвалтування ОСОБА_5 перебував поруч, до того ж, внаслідок події саме в нього опинились речі потерпілої;

-тяжкість підозри дає підстави вважати наявним ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від слідства та суду;

-вік та стан потерпілої дають підстави вважати наявним ризик впливу на неї;

-місце вчинення злочину свідчить про його зухвалість, що, в свою чергу, доводить наявність ризику того, що підозрюваний може продовжити вчиняти злочини.

6. Протягом періоду досудового розслідування було вжито заходів щодо виявлення та фіксування слідів злочину (зокрема, на тілі потерпілої та підозрюваних) та потерпіла, підозрювана та очевидці події були допитані, в тому числі деякі з них - на місці вчинення злочину.

Під час вчинення цих дій, зокрема:

-14 червня 2018 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_25 - виніс постанову "Про відібрання біологічних зразків", якою ухвалив про відібрання зразків крові, піднігтьового змісту, слини, зразків вмісту піхви, сеча волосся з лобка, зразків волосся з лобка, зразків анального отвору потерпілої та доручив виконання цієї постанови слідчому ОСОБА_7 ;

-14 червня 2018 року за участі понятих слідчий ОСОБА_7 здійснила "отримання біологічних зразків для експертизи";

-14 червня 2018 року процесуальний керівник у цьому кримінальному провадженні - прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_25 - виніс постанову "Про відібрання біологічних зразків", якою ухвалив про відібрання зразків крові, піднігтьового змісту, слини, та змиви з його чоловічого статевого органу та доручив виконання цієї постанови слідчому ОСОБА_7 ;

-14 червня 2018 року без участі понятих слідчий ОСОБА_26 здійснив "отримання біологічних зразків для експертизи";

-14 червня 2018 року процесуальний керівник у цьому кримінальному провадженні - прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_25 - виніс постанову "Про відібрання біологічних зразків", якою ухвалив про відібрання зразків крові, піднігтьового змісту, слини, та змиви з його чоловічого статевого органу та доручив виконання цієї постанови слідчому ОСОБА_7 ;

-14 червня 2018 року без участі понятих слідчий ОСОБА_26 здійснив "отримання біологічних зразків для експертизи";

-14 червня 2018 року процесуальний керівник у цьому кримінальному провадженні - прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_25 - виніс постанову "Про відібрання біологічних зразків", якою ухвалив про відібрання зразків крові, піднігтьового змісту, слини, та змиви з його чоловічого статевого органу та доручив виконання цієї постанови слідчому ОСОБА_7 ;

-14 червня 2018 року без участі понятих слідчий ОСОБА_26 здійснив "отримання біологічних зразків для експертизи";

-під час допиту 10 липня 2018 року, проведеного слідчим ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_12 стверджувала, окрім іншого, про таке /далі - мовою оригіналу/:

"Я помню, что ОСОБА_27 и ОСОБА_28 ушли, а ОСОБА_29 остался. Меня начало тошнить, и я отошла от скамейки до ближайшего дерева. Меня вырвало, и я вернулась обратно до скамейки. На скамейке был только ОСОБА_29 . Он начал меня обнимать и поцеловал меня "взасос". Жуковский хотел потрогать мою грудь, но я одернула его руку от себя. Тогда ОСОБА_30 взял меня за левую руку в области запястья и сказал: "Пошли со мной, я кое-что тебе покажу". Я спросила: "Куда?", он не ответил. Я успела схватить свой рюкзак, он всё время был со мной, и закинуть его себе на плечо. ОСОБА_31 дотянул меня до гаражей, которые были во дворе дома, на другую улицу мы не переходили. Когда он меня дотащил до гаражей, то рюкзак спал с плеча"

"…кто-то, или Вискалин, или ОСОБА_32 , сказал мне: "Соси давай" Я не хотела, тогда кто-то схватил меня за волосы и прислонил свой член, который был еще в возбужденном состоянии, к моему рту. Я боялась. что он меня побьет, поэтому открыла рот и взяла член в рот. Он начал двигать своими бедрами вперед-назад, тем самым двигая член у меня во рту. Я не знаю, было ли у него семяизвержение или нет, т.к. у меня раньше не было секса и я не понимаю, когда окончен половой акт, а когда -нет. У меня начались рвотные позывы, и тогда у меня вытащили из рта член, меня стошнило на землю. Кто это был, я не помню, врядли это был Жуковский"

При цьому 10 липня 2018 року саме такі покази потерпіла, будучи раніше допитаною неодноразово, надавала вперше.

7. Постановою першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_33 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 12 вересня 2018 року.

Органами досудового розслідування та державним обвинуваченням для завершення досудового розслідування планується провести такі дії:

-примусово отримати зразки крові у ОСОБА_22 за ухвалою слідчого судді та призначити відповідні молекулярно-генетичні експертизи;
-провести комплексну психолого-психіатричну експертизу відносно потерпілої, отримати висновок експертизи та долучити її до матеріалів кримінального провадження;
-призначити судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_22 , отримати ухвалу слідчого судді на проведення зазначеної експертизи та провести зазначену експертизу;
-провести інші слідчі дії;
-виконати вимоги ст.290 КПК України;
-виконати вимоги ст.291 КПК України.

8. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджувався 17 жовтня 2017 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на "П" обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "Зловживання амфетамінами", має постійне місце проживання - мешкає у квартирі АДРЕСА_3 разом з батьками.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

І……Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.
При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

При цьому відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка є джерелом права, кожен, кого звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього

2. Відповідно до статті 40 Кримінального Процесуального Кодексу України однією з осіб, уповноважених повідомляти особу про підозру та звертатись із клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема - про обрання запобіжного заходу, є слідчий.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 3 Кримінального Процесуального Кодексу України слідчим є службова особа відповідного органу досудового розслідування, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Таке доводить, що відповідна службова особа має право здійснювати досудове розслідування за одночасної наявності двох умов:
1)вона має бути службовою особою органу досудового розслідування, до компетенції якого відноситься розслідування відповідного кримінального провадження;
2)вона має бути уповноваженою у передбачений законом спосіб на здійснення досудового розслідування

Відповідно до статті 39 Кримінального Процесуального Кодексу України слідчого у кримінальному провадженні визначає керівник органу досудового розслідування. Відповідно ж до статті 38 цього Кодексу органом досудового розслідування є слідчий підрозділ відповідного органу, в цьому випадку - відповідного органу Національної поліції України, у якому створений такий підрозділ.

3. Сумлінність під час висунення підозри означає, зокрема, що дії, спрямовані на отримання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, мають бути вчинені у точній відповідності із приписами діючого законодавства.
Стосовно обставин цієї справи суд відзначає, що порядок виявлення слідів на тілі підозрюваного, свідка чи потерпіло детально регламентований у статті 241 Кримінального Процесуального Кодексу України.
Цей порядок передбачає, що такі сліди можуть виявлятись лише шляхом освідування особи або - внаслідок проведення експертизи.

4. Ретельність під час висунення підозри полягає зокрема, у тому, що під час висунення підозри органи досудового розслідування мають діяти з урахуванням усіх дрібниць.

5. Матеріали справи також свідчать, що в цьому випадку органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням висунуте припущення про вчинення ОСОБА_34 двох злочинів:

1)незакінченого замаху на зґвалтування

2)крадіжки.

а. Диспозиція частини 4 статті 152 Кримінального Кодексу України передбачає кримінальну відповідальність, зокрема, за зґвалтування малолітньої, тобто - статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб.
При цьому, як розтлумачено у Постанові № 5 Пленуму від 30 травня 2008 року Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи":
-під зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи, зокрема, з використанням безпорадного стану потерпілої особи; /пункт 1/;

-злочин, передбачений статтею 152 Кримінального Кодексу України визнається вчиненим групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців (співвиконавців), тобто співучасників, ознаки яких зазначені у частині другій статті 27 цього Кодексу. При цьому виконавці (співвиконавці) діють узгоджено, з єдиним умислом і кожен з них безпосередньо виконує діяння, що утворюють повністю чи частково об`єктивну сторону складу злочину. Дії особи, яка не вчинила і не мала наміру вчинити статевий акт, але безпосередньо застосовувала фізичне насильство, погрожувала його застосуванням чи довела потерпілу особу до безпорадного стану шляхом уведення в її організм проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин з метою зґвалтування її іншою особою, повинні розглядатися як спів виконавство у цьому злочині. /пункт 9/

-якщо потерпілу особу доведено до безпорадного стану з метою зґвалтування шляхом уведення проти її волі в її організм алкоголю, наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин, слід вважати ці злочини вчиненими із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

б. Диспозиція частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає кримінальну відповідальність, зокрема, за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Наведені вище фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду цього питання, та вимоги діючого законодавства дозволяють дійти такого.

І…….Щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри.

Щодо вчинення ним замаху на зґвалтування

1. Повідомляючи ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення не повідомили його про те, що він підозрюється у вчиненні бодай одного з діянь, що утворюють /бодай - початкові/ елементи об`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального Кодексу України.
Так, складене відносно нього повідомлення про підозру не містить посилань про те, що він вчиняв або розпочав вчиняти статевий акт з потерпілою або ж вчиняв насильницькі дії щодо введення в її організм всупереч її волі алкоголю.
Зрештою, пред`явлена йому підозра в цій частині зводиться до того, що він разом з ОСОБА_12 перебував у компанії, яка відпочивала, вживаючи при цьому алкоголь, а потім (до речі - за його відсутності) одна з осіб, що була у цій компанії, вчинила з нею статевий акт всупереч її волі.
Між цим, ці дії, будучи аморальними, не є кримінально-караним діянням та припущення про їх вчинення не може вважатись підозрою у сенсі кримінального процесуального закону.
Отже, висунута ОСОБА_35 підозра не є належним повідомленням про суть висунутих йому обвинувачень.

2. До того ж, ця підозра була пред`явлена ОСОБА_5 слідчим, який не був уповноваженим на вчинення цієї дії у встановленому законом порядку, адже ОСОБА_7 була включена до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні не на підставі постанови керівника органу досудового розслідування - начальника Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області, але - на підставі постанови одного керівників іншого органу Національної поліції України.

3. Окрім того, зібрані на цей час відомості не містять об`єктивних даних, що можуть бути покладеними у підґрунтя версії про те, що ОСОБА_5 вчиняв будь-які дії, що становлять елементи об`єктивної сторони злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального Кодексу України.
Так, посилання на ймовірність такого містяться лише у протоколі допиту потерпілої від 10 липня 2018 року, але - лише у формі припущень /але - не тверджень/, чого вочевидь недостатньо для висунення такого припущення.
Будь-які фактичні відомості ж на підтвердження цього припущення потерпілої матеріали кримінального провадження наразі не містять.

4. При цьому суд відзначає, що можливість вчинення практичних дій щодо перевірки такого припущення потерпілої наразі є як не повністю відсутньою, то вкрай ускладненою.
Так, наразі органами досудового розслідування сліди злочину на тілі як потерпілої, так й обвинувачених не зафіксовані належним.
Залучені ж до матеріалів кримінального провадження протоколи відібрання біологічних зразків не є способом фіксації слідів злочину та отримані у такий спосіб зразки можуть бути використані під час подальшого дослідження лише, як зразки для порівняння, але не як предмет дослідження.
Можливість збирання інших доказів наразі є вичерпаною.

Сукупність виявлених ознак пред`явленої ОСОБА_5 підозри в участі у зґвалтуванні, а саме:
-відсутність у ній вказівок про вчинення ним цього злочину;
-відсутність об`єктивних відомостей для обґрунтування припущення про вчинення ним цього злочину;
-сумнівність практичної можливості перевірити припущення про вчинення ним цього злочину
дозволяють на цій стадії кримінального провадження прийти до висновку про те, що наразі обґрунтованість висунутої йому підозри у вчиненні цього злочину не є доведеною.

Щодо вчинення ним крадіжки.

Згідно врученого ОСОБА_5 повідомлення про підозру він підозрюється у викраденні майна ОСОБА_12 .
Незалежно від змісту підозри відомості, що наразі здобути під час досудового розслідування, підтверджують факт отримання ОСОБА_5 її майна підтверджується.
Та обставина ж, що вказана підозра була пред`явлена слідчим, який не був уповноважений на таке, обґрунтованість цієї підозри знижує.
Проте чіткість її формулювання та наявність об`єктивних відомостей, що вказують про її відповідність дійсності, які існують незалежно від волі органів досудового розслідування не знижує обґрунтованість дозволяє на цій стадії кримінального провадженні дійти висновку про те, що наразі обґрунтованість підозри у вчиненні ним цього злочину є доведеною.

ІІ…….Щодо наявності ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального Кодексу України.

1. Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджують про наявність в цьому випадку ризику того, що ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду.
Але наразі цей ризик не є суттєвим з огляду на наступне.
ОСОБА_5 є причетним до справи про вчинення злочину, який не тільки може мати наслідком суттєве кримінальне покарання, але - має вкрай негативну оцінку в усіх без виключення верствах суспільства.
За такого наразі він об`єктивно є більш зацікавленим у завершенні розгляду справи та винесенні остаточно рішення стосовно цієї підозри, ніж - в ухиленні від слідства та суду.
До того ж, будучи причетним до вчинення зґвалтування та не маючи остаточного рішення із приводу такої причетності, ОСОБА_5 об`єктивно є позбавленим можливості для адоптації у будь-якому суспільстві.
До того ж, його матеріальний стан не дозволяє йому виїхати за межі держави або бодай на тимчасово окуповані території.

2. Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджують про наявність в цьому випадку ризику того, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілу.
Але наразі цей ризик не є суттєвим з огляду на те, що потерпіла будь-яких відомостей про вчинення ним зґвалтування не надає.

3. Твердження ж органів досудового розслідування та державного обвинувачення про те, що ОСОБА_5 може вчинити нові злочини наразі підтверджуються.
Так, наразі він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеню тяжкості - крадіжці.
До того ж, матеріали кримінального провадження свідчать, що він поза розумним сумнівом є причетним до вкрай аморальних дій.
При цьому у жовтні 2017 року він засуджувався за вчинення насильницького злочину; зловживає амфетамінами.

Оцінюючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного підстави для його застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу та подальшого тримання під вартою є відсутніми, оскільки ступінь обґрунтованості висунутої відносно нього підозри суттєво зменшився, що потягло за собою істотно зменшення ризиків, врахованих під час обрання відносно нього запобіжного заходу.
До того ж, запобігти виявленим судом ризикам, з урахуванням ступеню обґрунтованості висунутої йому підозри, повною мірою можливо у разі застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так, застосування саме цього запобіжного заходу перешкодить йому вчиняти нові злочини, забезпечить належний контроль за ним та його поведінкою із боку правоохоронних органів та дасть їм можливість безперешкодно залучати його до вчинення слідчих та процесуальних дій.

За такого суд вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню, та відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 369 - 371, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.
Обраний відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Фрунзе Іванівського району Херсонської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

запобіжний захід - змінити з тримання під вартою на домашній арешт у квартирі АДРЕСА_3 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-не залишати вказане житло цілодобово;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну номеру засобів зв`язку.
-утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_12 , її родичами, а також - підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
ОСОБА_5 доставити до місця проживання, після чого - звільнити з-під варти.
Строк дії запобіжного заходу встановити до 12 вересня 2018 року.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосереднього до апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ = ОСОБА_36 =