У Х В А Л А
іменем України

03 вересня 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

31.08.2018 заступник начальника СВ Зміївського відділу поліції ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000730 від 27.08.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: футболку сірого кольору; шорти чорного кольору, по типу "бриджи", із сірими вставками та емблемою "NIKE"; пару мокасин із прорезиненою підошвою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.08.2018 до Зміївської ЦРЛ був доставлений ОСОБА_7 з діагнозом закритий пневматоракс справа, закритий перелом другого та третього ребер справа, переорбітальні гематоми обох очей, багаточисленні гематоми передньої поверхні грудної клітини та правої і лівої верхніх кінцівок. ОСОБА_7 повідомив, що тілесні ушкодження йому наніс у період з 20.08.2018 по 22.08.2018 ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих вище зазначених травм ОСОБА_7 помер.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

29.08.2018 ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

30.08.2018 під час проведення огляду речей, у приміщенні службового кабінету №306 Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26, підозрюваний ОСОБА_9 добровільно видав наступні речі: футболку сірого кольору; шорти чорного кольору, по типу "бриджи", із сірими вставками та емблемою "NIKE"; пару мокасин із прорезиненою підошвою, які в подальшому були вилучені. Підозрюваний ОСОБА_9 пояснив, що саме в цих речах він перебував 22.08.2018 та 23.08.2018, коли наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

На підставі вище викладеного слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучені речі є предметами, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_9 , який тримається під вартою, був повідомлений про розгляд клопотання та подав заяву про його розгляд за його відсутністю, проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання не заперечувала мотивуючи тим, що підозрюваний добровільно видав ці речі.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000730, 27.08.2018 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: 26.08.2018 до Зміївської ЦРЛ поступив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом закритий пневматоракс справа, закритий перелом другого та третього ребер справа, переорбітальні гематоми обох очей, багаточисленні гематоми передньої поверхні грудної клітини та правої і лівої верхніх кінцівок, який повідомив, що тілесні ушкодження йому наніс 20-22 серпня 2018 року. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від травм ОСОБА_7 помер.

З протоколу добровільної видачі від 30.08.2018 вбачається, що у Зміївському відділі поліції в кабінеті №306 було отримано за добровільної видачі підозрюваного ОСОБА_9 речі, які мають значення для кримінального провадження, оскільки в них він був одягнений за обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме: футболку сірого кольору; шорти чорного кольору, по типу "бриджи", із сірими вставками та емблемою "NIKE"; пару мокасин із прорезиненою підошвою.

Постановою від 30.08.2018 вилучені у підозрюваного ОСОБА_9 речі - визнані речовими доказами.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені предмети відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Заступник начальника СВ Зміївського відділу поліції ОСОБА_5 у клопотанні та прокурор ОСОБА_6 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучені речі мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що речі, які були тимчасово вилучені під час добровільної видачі підозрюваним ОСОБА_9 , відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на тимчасово вилучене майно, а саме на: футболку сірого кольору; шорти чорного кольору, по типу "бриджи", із сірими вставками та емблемою "NIKE"; пару мокасин із прорезиненою підошвою.

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно заступником начальника СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1