Справа № 314/3333/18
Провадження № 1-в/314/1084/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 стосовно засудженого, який відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Бердянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження не працював, який зареєстрований та до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого.

По даній справі засуджений: 23.10.2017 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.08.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.05.2018 року вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2017 року скасовано в частині засудження за ч. 2 ст. 289 КК України та закрито кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді про вчинення ним цього злочину і вичерпані можливості їх отримання. Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2017 року в частині призначеного покарання, змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.
Початок строку: 17.08.2016 року, кінець строку: 14.04.2019 року,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника колонії ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про вирішення питання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 у судовому клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити, суду пояснив, що у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, просить суд звільнити його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 4, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник адміністрації установи в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Прокурор проти застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 4, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечувала.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» або акта про помилування засуджений може бути повністю, або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»звільненню від відбування покарання підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання захисника засудженого обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, оскільки на день набрання чинності цим Законом засуджений відбув більше половини призначеного строку основного покарання, а саме станом на 07.09.2018 року ОСОБА_4 відбув більше половини призначеного строку, а саме 1 рік 10 місяців 23 дні. На утриманні має неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьків прав, що підтверджується довідкою служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 03-17/1650 від 15.08.2018 року. Крім того, згідно довідки про судимість, яка міститься в матеріалах справи, раніше до ОСОБА_4 амністія не застосовувалась.

Передбачені статтею 9 Закону обмеження для застосування амністії, на застосуванні якої засуджений наполягає, судом не встановлені.

Наслідки застосування амністії засудженому роз`яснені.

Керуючись ст. 85 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 4, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання, яке йому було призначено вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2017 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 21.05.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області до Апеляційного суду Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

15.08.2018