Справа № 646/5711/17
№ провадження 1-кс/646/59/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28.03.2017 про закриття кримінального провадження № 0000219

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що вважає дану постанову передчасною та незаконною, так як слідчим досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно, просив вказану постанову скасувати.
В судове засідання заявник не з`явився через канцелярію суду надав заяву з проханням розгляду скарги за його відсутності.
Прокурор, слідчий були повідомлені про день та час слухання справи, але в судове засідання не прибули.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000219 від 05.09.2013, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
За результатами досудового розслідування, 28.03.2017 слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Таке процесуальне рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст.92, 284 КПК України й не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України.
Слідчий вказує на те, що крим заяв і пояснень самого ОСОБА_3 , які є сумівними та спростотовуються сукупністю доказів здобутих у ході слідства, докази про неправомірність дій співробітників міліції ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо застосування ними до ОСОБА_3 фізичного та психічного насильства, спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкост відсутні.
Однак, на підтвердження даних доводів, слідчим не перевірялися обставини заподіяння заявникові тілесних ушкоджень, зокрема, шляхом проведення слідчого експерименту.
Також, з матеріалів справи вбачається, що в даному кримінальному провадженні процесуальне рішення про закриття кримінального провадження приймається вже не вперше. Але, недоліки слідства, вказані в ухвалах слідчих суддів від 18.08.2014, 12.08.2015, 13.05.2016, 24.01.2017, що стали підставою для скасування попередніх постанов про закриття даного кримінального провадження слідчим до уваги не взяті та в повній мірі не усунуті.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Прокурор та слідчий правом заперечувати доводи скарги не скористалися, доказів на підтвердження повноти слідства та обгрунтованності постанови про закриття кримінального провадження № 0000219 від 05.09.2013, слідчому судді не надали.
Окрім того, в ході судового розгляду не встановлено належними та допустимими доказами підстав вважати, що заявник пропустив строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 28.03.2017.
За таких обставин постанова слідчого від 28.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000219 від 05.09.2013, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України, є передчасною та ґрунтується на неповному досліджені всіх обставин справи, не відповідає вимогам законності, тому існують підстави для скасування даної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовільнити.
Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28.03.2017 про закриття кримінального провадження № 0000219 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернути слідчому для продовження досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1