Справа № 414/1608/18
Провадження № 11-сс/782/195/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , подану на ухвалу слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області від 02.07.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кремінського ВП ГУНПУ у Луганській області ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кремінського ВП ГУНПУ у Луганській області ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і до підозрюваного за ч.5 ст. 186 КК України ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною підозрюваному залишати житло по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати за кожним їх викликом, до 02 вересня 2018 року включно.

Підставою для такого рішення слідчий суддя зазначив про наявність доведеної прокурором у судовому засіданні обґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, але недоведеність прокурором можливості застосування до цієї особи інших, більш м`яких видів запобіжного заходу.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 оскаржив судову ухвалу, просив її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_8 та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зазначає при цьому, що суд, обираючи особі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не у повній мірі врахував, що та не надав належну оцінку тому факту, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може визнаватись дієвим, як і інші, більш м`які запобіжні заходи у даному випадку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_9 на підтримку у повному обсязі поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційних вимог прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження у межах поданої представником обвинувачення апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши зміст додатково наданих захисником документів, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а, також, запобігання спробам переховуватись від органів слідства та суду, знищити або сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих чи свідків або інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи наводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів провадження, під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 слідчим суддею були встановлені обставини, які дають підстави для обґрунтованості підозри у причетності ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 29.06.2018 року, протоколом огляду автомобілю "Chevrolet Aveo" НОМЕР_1 від 29.06.2018, даними протоколів допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколами упізнання нею ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як осіб, які скоїли щодо неї злочин.

Як вбачається із змісту поданої апеляційної скарги, прокурор у цій частині висновки суду фактично не оспорює.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованістю висновків слідчого судді про існування та доведеність прокурором заявленого у клопотанні слідчого ОСОБА_8 ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду і апеляційні вимоги представника обвинувачення заперечень проти таких висновків суду також не містять.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК, але не доведе обставин, передбачених у п.3 ч.1 ст. 194 КПК, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів судового провадження, сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином, із посиланням та відповідні докази та обставини, можливість застосувати до ОСОБА_7 інших, більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечували належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Під час апеляційного розгляду матеріалів провадження таких доказів прокурором також наведено не було, як і доказів порушення ОСОБА_7 обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що слідчий суддя, діючи у межах своїх процесуальних повноважень, обгрунтовано застосував положення ст. 194 КПК України та обрав підозрюваному інший, більш м`який запобіжний захід - у вигляді цілодобового домашнього арешту, урахувавши надані під час судового розгляду додаткові документи, які свідчать про наявність у ОСОБА_7 статусу учасника АТО, інвалідності 2 групи внаслідок бойового поранення, бойові нагороди, висновок невропатолога від 15.02.2018 року про неможливість цієї особи постійно себе обслуговувати та потреба, у зв`язку з цим, постійного стороннього догляду.

Апеляційні доводи прокурора не спростовують встановлених слідчим суддею обставин і задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.2 ст. 376, 178, 183, 184, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області від 02 липня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домащнього арешту до до 02 вересня 2018 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3