АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1139/18 Справа № 202/5138/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_5
прокурора : ОСОБА_6
захисника : ОСОБА_7
перекладача: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2018 року, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Грузія, громадянина Грузії, маючого загальну середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 05.06.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання не впевнився у обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_9 , не врахував що потерпілому по кримінальному провадженню життю та здоров`ю нічого не загрожувало. Підозрюваний до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має на утриманні малолітню дитину.

Крім того на думку захисника слідчим та прокурором не доведено жодний з ризиків передбачений ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів досудового слідства.

На думку апелянта вказані обставини у їх сукупності свідчать про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим і недоцільним.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2018 року, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4), на строк п`ятдесят дев`ять діб, тобто до 03 години 14 хвилин "20" жовтня 2018 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_9 не зможе запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст.177 КПК України, зазначеним у клопотанні слідчого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. При цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи і те, що ОСОБА_9 засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 05.06. 2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі звільнений з іспитовим строком із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, та вже 22 серпня 2018 року відносно нього внесено відомості до ЄРДР про скоєння злочину за ч.2 ст. 186 КК України та підозрюваного затримано.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про те,що судом ризик переховування обвинуваченого від правосуддя оцінено виключно на підставі суворості можливого судового рішення, оскільки в даному випадку судом було ураховано, як суворість можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення, так і з урахуванням низки відповідних фактів, які вказували на те, що призначене раніш умовне покарання не було достатнім для перевиховання підозрюваного та він маючи невідбуте покарання знову скоїв більш тяжке правопорушення,офіційно підозрюваний не працює та не має постійного доходу, тому є підстави вважати, що ОСОБА_9 може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_9 , знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4