Справа № 369/4974/18
Провадження №1-кс/369/1526/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця (власника) майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Єдина Європа» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах володільця (власника) майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Єдина Європа» з клопотанням про скасування арешту на майно, посилаючись на те, що 07 липня 2017 року слідчим суддею ОСОБА_5 . Києво-Святошинського районного суду Київської області було винесено ухвалу по справі № 369/7177/17 про накладення арешту.

Даною ухвалою вирішено накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 04.07.2017 р., а саме: готівкові кошти у білому конверті 79 банкнот по 100 доларів США кожна, загальною сумою 7900 доларів США; готівкові кошти у сумі 110520 гривень; жорсткий диск ST 380817 HS; жорсткий диск Samsung S/N:SOONV1HA100399; жорсткий диск ST380815AS.

Вважає, що арешт на вилучене майно накладено необґрунтовано, відсутні підстави для продовження застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження № 0000067, а ухвала слідчого судді про накладення арешту є незаконною та необґрунтованою, винесена без достатніх на це підстав та з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме норм, передбачених ст.ст. 132, 170-173, 370, 372 КПК України.

Вказує також наступне, щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Наголошує на тому, що про підозру у кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 року жодній особі ТОВ «Фірма Єдина Європа» не повідомлено, тобто, жодного статусу, який би вказував на можливість вилучення у ТОВ «Фірма Єдина Європа» та його керівних осіб, належного їм майна та наступного накладення на нього арешту, вони не мають.

На підставі викладеного просить скасувати арешт на майно, належне ТОВ «Фірма Єдина Європа» (), що було вилучене в ході проведення огляду в приміщенні за адресою: вул. Миколи Краснова, будинок 19, кВ. 7, м. Київ, відповідно до протоколу обшуку від 04.07.2017 р. та накладено відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_5 Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/7177/17, а саме в частині накладення арешту на:

-Жорсткий диск ST 380817;

-Жорсткий диск Samsung S/N:SOONV1HA100399;

-Жорсткий диск ST380815AS.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Повідомив, що постановою слідчого від 05.07.2017 року у кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 призначено комп`ютерно-технічну експертизу, наразі проводиться експертиза, а тому повернути на даний час вказане майно немає змоги. Зазначив, що як тільки буде проведено експертизу, буде вирішено питання щодо повернення майна власнику.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 07 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту та накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 04.07.2017 р., а саме: готівкові кошти у білому конверті у кількості 79 банкнот по 100 доларів США кожна, загальною сумою 7900 доларів США; грошові кошти у сумі 110520 гривень; жорсткий диск ST 380817 HS; жорсткий диск Samsung S/N:SOONVIHA100399; жорсткий диск ST380815AS.

Постановою слідчого СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової поліції ОСОБА_6 від 05.07.2017 року по кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 року вищевказане вказане майно речовими доказами.

Постановою слідчого СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової поліції ОСОБА_6 від 05.07.2017 року по кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу в тому числі і щодо вилучених 3-х жорстких дисків, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної чи фізичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Дослідивши надані докази та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 170, 174, 309 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця (власника) майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Єдина Європа» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000067 від 01.07.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1