Єдиний унікальний номер 185/7415/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001693 від 06.08.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кемерово Кемеровської області, Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15.11.1999 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 229-6 КК України (від 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 45 КК України (від 1960 року) з іспитовим строком на 2 роки, штраф 850 грн.;
-25.09.2000 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 229-6, ст. 42 КК України (від 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2 років 3 місяців, на підставі ст. 43 КК України (від 1960 року) приєднаний не відбутий строк 3 місяці позбавлення волі згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15.11.1999 року (від 1960 року) до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.11.2001 року з Петровської ВК №24 Луганської області умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 2 місці 9 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
21 липня 2006 року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_3 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території кафе-магазину «Яна» торгового павільйону НОМЕР_1 , що розташований по вулиці Дніпровській в місті Павлограді з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном, вступив в попередній зговір з ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, яких Павлоградським міськрайонним судом 03.10.2006 року визнано винними за вчинення вказаних злочинних дій, тобто за ч.2 ст. 186 КК України. Після чого, у вищевказаний час ОСОБА 1, маючи єдиний умисел з ОСОБА_3 та ОСОБОЮ 2, направлений на відкрите заволодіння чужим майном підійшов до ОСОБА_6 , який в той час сидів на цегляному парапеті біля кафе-магазину «Яна» та тримав в руці належний йому мобільний телефон марки «Нокіа 1600» вартістю 375,25 гривень із стартовим пакетом «Діджус» вартістю 50 гривень, на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 38 гривень, та відкрито, шляхом ривку заволодів вищевказаним мобільним телефоном. Після чого, почав втікати в бік інтернату по вул. Дніпровській м. Павлограда. Потерпілий ОСОБА_6 з метою повернення належного йому майна побіг за ОСОБОЮ 1. Проте ОСОБА 1, забігши в парк, який розташований перед інтернатом по вулиці Дніпровській м. Павлограда, побачивши, що за ним біжить чоловік, у якого він відкрито викрав мобільний телефон, з метою утримання раніше викраденого мобільного телефону, зупинився та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому фізичну біль. В цей час до них підбіг ОСОБА 2 та ОСОБА_3 , та маючи єдиний умисел з ОСОБОЮ 1, направлений на повторне, відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА 2 наніс скляною пляшкою один удар в область потилиці ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому фізичну біль, внаслідок чого останній упав на землю. Після чого, ОСОБА 1, маючи єдиний умисел з ОСОБОЮ 2 та ОСОБА_3 , направлений на відкрите заволодіння чужим майном, наступив ногами на руки ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 почав утримувати коліном ноги в області спини останнього, а ОСОБА 2 в цей час наніс два удари ногою в область тулубу ОСОБА_6 , чим спричинив останньому фізичний біль. Після чого, оглянувши кишені потерпілого, відкрито, з корисливих мотивів, повторно заволодів із зовнішньої кишені сорочки ОСОБА_6 гаманцем вартістю 6 гривень, в якому знаходились: водійське посвідчення НОМЕР_2 від 29.04.2004 року на ім`я ОСОБА_6 , талон до нього ЯАА №122535 від 29.04.2004 року, технічний талон на автомобіль марки «КАМАЗ-5320» д/н НОМЕР_3 , технічний талон до причепа на автомобіль марки «КАМАЗ-5320» д/н НОМЕР_4 , що не мають матеріальної цінності, грошові кошти в розмірі 350 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ОСОБА 2 та ОСОБО 1 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 725,25 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Згоден з висновком експертизи, та вказаними сумами викраденого майна. У скоєному він щиро кається.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаненому з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, покарання відбув, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останнього до того, що сталося, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .