Кримінальне провадження №1-кп/760/89/18
Справа № 760/74/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0014440 від 11.12.2017 р. та № 0014570 від 14.12.2017 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Комсомольська, Полтавської області, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 06.02.2018 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Так він, 10.12.2017 приблизно о 23.40 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Островського, 40 та помітивши раніше не знайому ОСОБА_7 , яка в цей час проходила по тротуару біля вказаного вище будинку, вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 ,10.12.2017 приблизно о 23.45 годині, підбіг зі спини до ОСОБА_7 наніс декілька ударів обома руками в область голови ззаду, від чого остання відчула фізичний біль, тобто застосувавши насильство,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після цього ОСОБА_7 , розвернулася до ОСОБА_6 обличчям, після чого ОСОБА_6 відразу ж, раптово наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, тобто застосувавши насильство,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. ОСОБА_7 у відповідь почала чинити супротив ОСОБА_6 , але не втримавшись, впала на землю та почала вблагати не наносити їй удари. Але ОСОБА_6 , не звертаючи уваги на її вблагання, продовжив свої злочинні дії і коли ОСОБА_7 піднялася з землі, повторно відкрито викрав у останньої з рук сумку дорожню з шкірозамінника, сірого кольору, вартістю 600 гривень, в якій знаходились її речі, а саме: шорти джинсові, вартістю 400 гривень, спідня білизна, вартістю 500 гривень, чоботи чорного кольору, вартістю 800 гривень, кофта чорного кольору в сітку, вартістю 250 гривень, піжама в полосу чорно-червоного кольору, вартістю 200 гривень, косметичка, бордового кольору в квіточки, вартістю 120 гривень, в якій знаходилась косметика на загальну суму 200 гривень, кімнатні тапки, жовтого кольору, одноразові, вартістю 20 гривень, та рюкзак зі шкірозамінника, чорного кольору, вартістю 250 гривень, в якому знаходився гаманець червоного кольору, вартістю 200 гривень, в якому були грошові кошти у сумі 3000 гривень, паспорт громадянина України який матеріальної цінності для неї не представляє, косметичка синього кольору, вартістю 100 гривень, в якій знаходилась косметика на загальну суму 300 гривень, косметичка, чорного кольору в білий горошок, вартістю 200 гривень, в якій знаходилась косметика на загальну вартість 800 гривень.

Повторно відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7940 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , 12.12.2017 приблизно о 23.15 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ,вул. Липківського, 13 та помітивши раніше не знайому йому ОСОБА_8 , яка в цей час проходила по тротуару біля вказаного вище будинку, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленою слідством особою згідно відведеної йому ролі швидкою ходою підійшов ззаду та схопив ОСОБА_8 своєю правою рукою за обличчя, при цьому закривши їй рота та утримуючи її, щоб остання не чинила супротив та не кликала на допомогу, погрожуючи при цьому останній фізичною розправою. В цей час невстановлена слідством особа, перебуваючи поряд, згідно відведеної ролі, підбігла ззаду до ОСОБА_8 , відкрито викрала з плечей рюкзак, чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходився ноутбук марки «Lenovo Idea Pad 310-15» серійний номер SPFOKSW11вартістю 19,000 гривень, біометричний паспорт на її ім`я, після чого схопила ОСОБА_8 за ліву руку, в якій остання в цей час тримала належний їй мобільний телефон марки « Айфон 6», а ОСОБА_6 , в цей час, повторно відкрито викрав з руки даний мобільний телефон марки «Айфон 6», вартістю 11,000 гривень, в якому знаходилась сім картка оператора «Київстар», вартістю 30 гривень на рахунку якої було 20 гривень.

Повторно відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_6 , спільно з невстановленою слідством особою, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 30,550 гривень.

Потерпілими від кримінального провадження є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлялися.

Крім того, 14.12.2017,в період часу з 02 год. 00 хв. до 05 год. 50 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у залі очікування, який розташований на третьому поверсі Південного залізничного вокзалу ст. «Київ-Пасажирський» за адресою м. Київ,вул. Г. Кірпи, 4, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , що спала в кріслі поруч з ним та перед цим розмовляла по мобільному телефону, котрий поклала у внутрішню кишеню своєї куртки. В той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного вище мобільного телефону.

Реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 ,впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно для ОСОБА_9 , яка спала,своєю лівою рукою дістав з внутрішньої лівої кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_9 , мобільний телефон «NomiI 177 M», вартість якого становить309 гривень, в середині якого знаходилися сім-картки мобільних операторів «Kyivstar» та«Lifecell», вартість кожної з яких становить 50 гривень, на рахунках яких грошових коштів не було та грошові кошти в сумі 1100 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 повторно таємно викравши чуже майно, утримуючи його при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим таємно заволодів майном ОСОБА_9 , завдавши останній матеріальної шкоди в розмірі 1509 гривень.

Потерпілою від кримінального провадження є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлявся.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно обставини зазначені в обвинувальних актах вказані вірно.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий за ч. 3 ст. 185 КК України та знову вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає за необхідне при кваліфікації даних діянь застосувати кваліфікуючу ознаку "повторність".

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з застосуванням та погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше неодноразово судимого, на обліках у лікарів психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Обвинувачений являється раніше неодноразово судимою особою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вкотре вчинив корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Однак, враховуючи щире каяття обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування максимальної міри покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доля речових доказів по даному провадженню визначена згідно зі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.02.2018 визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 14 грудня 2017 р. із розрахунку день за день.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOMI i177m» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору, 2 сім-картки мобільного оператора «Kyivstar» та «Lifecell», та грошові кошти в сумі 1075 (тисяча сімдесят п`ять) гривень, 1000 (тисяча) гривень купюрами по 200 гривень (ПГ2895207, СЦ6499675, СМ9713928, ЕЧ 4556069, УЕ1334666), 50 (п`ятдесят) гривень однією купюрою (СУ9180496), 5 (п`ять) гривень однією купюрою (ГБ2221465), 4 (чотири) гривні купюрами по 2 (дві) гривні (РЖ5157992, СВ9903613), 16 (шістнадцять) гривень купюрами по 1 (гривні) (УА6977768, СВ8945201, УЄ4031800, УС0880023, ТЄ0017329, ТД3880904. НВ2351731, ТЕ8238011, УД1929357, ТЗ5678115, УТ7515549, НК4779228, СЄ3704032, УА5420694, СЖ7562037, ТА9959283) залитими у власності потерпілої ОСОБА_9 .

Речові докази: телефон марки «Айфон 6» світлого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар», ноутбук марки «Леново» серійний номер SPFOKSW11 залишити у власності потерпілої ОСОБА_8 .

Речові докази: сумку дорожню сірого кольору, в якій знаходились шорти джинсові, спідня білизна, чоботи чорного кольору, кофта чорного кольору в сітку, піжаму в полосу чорно-червоного кольору, косметичку бордового кольору в квіточку з косметикою, кімнатні тапки жовтого кольору одноразові, рюкзак зі шкірозамінника чорного кольору, гаманець червоного кольору, паспорт громадянина України, косметичка синього кольору в якій знаходилась косметика, косметичка чорного кольору в білий горошок залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1