Справа № 691/710/15-к
Провадження № 1-кп/691/214/18
У Х В А Л А

17 жовтня 2018 рокум.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище підготовче судове засідання по матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

до Городищенського районного суду Черкаської області, з апеляційного суду Черкаської області, після скасування вироку, надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, які ухвалою судді від 19.09.2018 року призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

01.10.2018 року підготовче судове засідання не відбулося в зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні, 17.10.2018 року, прокурор доповів про можливість призначення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до судового розгляду в Городищенському районному суді. Окрім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки термін тримання останнього під вартою спливає 26.10.2018 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений, з метою уникнення покарання може переховуватися від суду, впливати своїм авторитетом та зв`язками в суспільстві на іншого обвинуваченого в цьому провадженні та на експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічного характеру. Пославшись на наведені вище обставини, зазначив, що вони унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечив можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду в Городищенському районному суді Черкаської області, при цьому послався на те, що згідно обвинувального акту, останній злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , був вчинений останнім в м. Сміла, Черкаської області, в межах юрисдикції Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, а тому, згідно чинного кримінального процесуального законодавства, Смілянський міськрайонний суд і має розглядати цю справу. Також, звернув увагу суду на те, що саме на ці обставини посилався апеляційний суд Черкаської області в своїй ухвалі від 28.08.2018 року, якою скасував попередній вирок Городищенського районного суду, ухвалений в цій справі.

Щодо клопотання прокурора, то просив відмовити в його задоволенні, так як воно є необґрунтованим, а наведені прокурором ризики ніякими належними доказами не підтверджені. В свою чергу заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання. При цьому послався на те, що ОСОБА_5 перебуває під вартою три з половиною роки, ризики які, можливо існували на час його затримання, насьогодні відпали самі по собі, згідно вироку Городищенського районного суду, скасованого ухвалою апеляційного суду Черкаської області, ОСОБА_5 було призначене покарання строком сім років позбавлення волі, а враховуючи правовий висновок Великої палати Верховного Суду, висловлений в постанові від 29.08.2018 року у справі №663/537/17, щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 фактично відбув зазначений строк покарання, який, в силу роз`яснень, наведених в постанові ПВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за результатами нового судового розгляду не може бути суворішим, ніж сім років. В силу наведеного, зазначив, що ОСОБА_5 немає сенсу переховуватись від суду чи якимось іншим чином перешкоджати правосуддю.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав думку свого захисника та просив відмовити в клопотанні прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити його на домашній арешт. При цьому зазначив, що має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме: має дружину, пасинка та тещу, з якими, вразі задоволення його клопотання та клопотання захисника, і буде проживати.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , в клопотанні прокурора, просив відмовити, щодо розгляду справи Городищенським районним судом, не заперечував.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вчиненого в адміністративних межах м. Городища Черкаської області 21.04.2015 року, ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, перший епізод вчинений 10.04.2015 року в м. Городище Черкаської області, а другий - 21.04.2015 року в м. Сміла Черкаської області, тобто останнє за часом вчинення інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_5 було вчинено ним в м. Сміла Черкаської області, що відповідно до адміністративно - територіального поділу Черкаської області відноситься до юрисдикції Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Зазначені обставини, також встановлені і ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.08.2018 року та стали підставою скасування ухваленого в справі вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Враховуючи місце скоєння кримінального правопорушення, місце знаходження органу досудового розслідування та приписи вище зазначених норм Закону, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження надійшло до Городищенського районного суду з порушенням правил територіальної підсудності, та вважає за необхідне звернутися з поданням до апеляційного суду Черкаської області для визначення підсудності.

Щодо клопотань прокурора та захисника, то суд вважає наступне.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28.08.2018 року, обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.10.2018 року з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, щодо клопотання прокурора про продовження терміну тримання від вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , то прокурор не навів жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б унеможливлювали застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та не виклав обставин, які свідчать про те, що ризики, заявлені раніше при обранні та продовженні цього запобіжного заходу, не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Тому, беручи до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину та покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, строк дії запобіжного заходу, який на час вирішення клопотань прокурора та захисника, становить майже три з половиною роки, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків з родиною, яка, згідно матеріалів кримінального провадження, проживає в м. Городищі, те що обвинувачений, вину в інкримінованому йому злочині визнає частково, суд приходить до висновку, що в клопотанні прокурора слід відмовити та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

З наведених вище підстав, клопотання захисника підлягає до часткового задоволення, а клопотання обвинуваченого до задоволення..

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 32, 181, 183, 194, 314, 315, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

звернутися з поданням до апеляційного суду Черкаської області для визначення підсудності кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10.04.2015 року за № 0000184 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задоволити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , задоволити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання будинковолодіння АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

Виконання ухвали доручити Городищенському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, направивши йому копію ухвали.

Вручити під розпис обвинуваченому ОСОБА_5 копію даної ухвали.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1