Провадження № 322/536/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломійци Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ "Софіївка", проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 рішенням призовної комісії Новомиколаївського районного комісаріату Міністерства оборони України визнаний придатним до військової служби та призваний на строкову військову службу, тобто є особою призовником, приписаною до призовної дільниці, 18 травня 2018 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 335 КК України за ухилення від призову на строкову військову службу, відмовився отримувати від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку про явку 21 травня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого направлення до військової частини для проходження строкової військової служби, з метою здобуття передбаченої ч. 7 ст. 2 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни, діючи умисно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, та ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", порушуючи передбачений ст. 4 зазначеного Закону порядок комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями, не маючи підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, передбачених ч. 2 ст. 17 вищевказаного Закону, та без поважних причин, передбачених ч. 11 ст. 15 вказаного Закону, ухилився від строкової військової служби, та в повідомлений йому строк, а саме 21 травня 2018 року, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, 30 травня 2018 року, подав до вказаного органу письмову заяву про відмову від проходження строкової військової служби, тим самим умисно ухилився від призову на строкову військову службу.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

31 травня 2018 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно даної угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищевказаного злочину, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 335 КК України, істотних для даного злочину обставин, а також покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 року обмеженні волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості. Шкода його злочинними діями нікому не завдана.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 374, 468, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2018 року між начальником Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання за ст. 335 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому за цим вироком, звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1