АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 612/459/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1233/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 та призначено покарання з урахуванням ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_8 звільнено з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання, періодично з`являтися для реєстраціїв органи кримінально-виконавчої інспекції.
Начальник Близнюківського районного сектору з питань пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання, мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_8 за час знаходження на обліку зарекомендував себе з негативної сторони, порушив покладений на нього судом обов`язок, не з`явився на реєстрацію до Близнюківського РС з питань пробації без поважних причин 12.12.2017 та 19.12.2017, а також притягувався до адміністративної відповідальності 05.04.2016 за ч. 2 ст. 178 КУпАП штраф 51 грн., та 20.10.2017 за ч. 2 ст. 178 КУпАП штраф 102 грн.
Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року відмовлено у задоволенні подання начальника Близнюківського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що встановлені окремі факти неявки для реєстрації не можуть свідчити про те, що ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення і не виконав покладені на нього обов`язки саме з метою ухилення від контролю за його поведінкою. Крім того вказав, що притягнення до адміністративної відповідальності двічі не свідчить про систематичність скоєння правопорушень, оскільки необхідно скоєння особою трьох та більше правопорушень.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, скасувавши засудженому ОСОБА_8 звільнення від покарання з випробуванням та направити обвинуваченого для відбування призначеного покарання.
В обгрунтування вимог ваказує на те, що судом при ухваленні рішення не в повній мірі враховано, що засуджений ОСОБА_8 будучи ознайомлений з правилами та умовами відбування покарання з випробуванням їх не виконав, а саме двічі, а саме 12.12.2017 року та 19.12.2017 року не з`явився на реєстрацію до уповновадженого органу з питань пробації та не надав жодного документу, що підтверджував поважність причин його не явки на реєстрацію. Крім того зазначає, що під час відбування іспитового строку засуджений ОСОБА_8 тричі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 05.04.2016 року за ч.1,2 ст. 178 КУпАП; 13.05.2017 року за ч.1 ст. 178 КупАП; 20.10.201 року за ч.1,2 ст. 178 КупАП, що підпадає під систематичність. Вважає, що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та на проведену профілактичну роботу не реагував належним чином.

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно зазначив в ухвалі , що відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. При цьому , колегія суддів вважає, що слід враховувати і положення ст. 39 КУпАП щодо строку, після закінчення якого особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Сектор пробації зазначив в поданні лише про два адміністративних правопорушення , одне з яких було вчинено більш ніж за півтора року до подання.
Надаючи оцінку іншим доводам апеляції прокурора, колегія суддів зазначає, що , відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч.1 ст. 372 КПК України мотивувальна частина ухвали суду повинна містити встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Зазначених вимог закону суд дотримався не в повному обсязі.

Роблячи висновок , що неявка ОСОБА_8 на реєстрацію не свідчить про його небажання виправитись і ухилитись від контролю, суд першої інстанції не прийняв до уваги і не надав оцінку причинам неявки ОСОБА_8 на реєстрацію.
Як вбачається з власноручного пояснення засудженого , яке міститься в особовій справі (а.с.159), він порушив покладені на нього обов`язки та двічі на протязі тижня (12.12.2017р. та 19.12.17р.) не з`явився на реєстрацію до сектору з питань пробації , оскільки зловживав спиртними напоями та знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Зі змісту ст. 166 КВК України вбачається , що невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені, є окремою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Таким чином суд передчасно прийшов до висновку про безпідставність подання начальника сектору з питань пробації, оскільки не дав оцінку всім наданим доказам і не зазначив мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно вимог ч.1 ст. 412 КПК України, порушення судом першої інстанції вимог ст. 370, 372 КПК України є істотним , оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення.
Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнота судового розгляду є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції .
За таких обставин апеляційна скарга прокурора в цій частині є обґрунтованою і ухвалу районного суду слід скасувати.
Вимога прокурора в апеляційній скарзі про постановлення апеляційним судом нової ухвали по суті подання начальника сектора пробації задоволенню не підлягає , оскільки , як зазначено вище, для вирішення цього питання потрібно вивчення та оцінка відповідних доказів.
Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України лише за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Оскільки прокурор не подав клопотання про повторне дослідження доказів по суті подання, а колегія суддів не вправі досліджувати нові докази за своєю ініціативою, апеляційну скаргу слід задовольнити частково , ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року про відмову в задоволенні подання начальника Близнюківського районного сектору з питань пробації про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді-