Номер провадження 1-кп/754/9/18
Справа№754/7739/15-к
Вирок
Іменем України

29 травня 2018 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0008596 відносно обвинуваченого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каган, Бухарської області, Республіка Узбекистан, росіянина, громадянина України, розлученого, освіта незакінчена вища, директор «Лізингової компанії Мелхіседек», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115ч.1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті людини, 06 листопада 2014 року приблизно о 15.45год. перебуваючи поблизу під`їзду №7 будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та реалізуючи злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_11 , використовуючи вогнепальну гладкоствольну зброю, здійснив постріл в спину та два постріли в обличчя ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: сліпого вогнепального поранення шиї і голови з розташуванням вхідних вогнепальних дробових ран на переднє-бічній поверхні шиї, з проходженням ранового каналу скрізь м`які тканини шиї, корінь язика, тканини твердого піднебіння, кістки основи черепа, у його порожнину в тканинну півкуль головного мозку; сліпого вогнепального поранення правої половини грудної клітини з розташуванням вхідних вогнепальних дробових ран на задній поверхні грудної клітки справа, з проходженням ранових каналів скрізь м`які тканини, кісткову частину 8 та 9 ребра справа, пристінкову плевру, нижню частку правої легені та діафрагму в серце та праву частку печінки у м`які тканини передньої поверхні правої половини грудної клітини; травматичні ампутація нігтьових фаланг 1 і 2 пальців правої кісті, від яких ОСОБА_11 загинув на місці. Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепальних дробових поранень шиї, голови та грудної клітини, які призвели до руйнування кісток основи черепу і головного мозку та ушкоджень внутрішніх органів( серця, правої легені та печінки).

Після цього, ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що він проживав у квартирі АДРЕСА_3 . Головою ЖБК був ОСОБА_11 , з яким у нього не було неприязних відносин. Після його виселення за рішенням суду, він виїхав з вказаної адреси та проживав у знайомих. Дізнався про вбивство через 1-2 неділі зі слів сусідів, коли приходив за адресою АДРЕСА_2 забирати деякі свої речі, які залишились після виселення. Тоді ж він дізнався що у ОСОБА_11 був конфлікт у ЖБК з представниками юридичної особи, якої саме він не уточнював. З яким саме сусідами він спілкувався він не пам`ятає. Зазначив, що в день вбивства він був у іншому місці, а тому не міг вчинити вбивство ОСОБА_11 06.11.2014 року до 12.00год.-13.00год. він перебував біля будинку по АДРЕСА_4 , а саме біля під`їзду №4. В той буде було холодно, про те, в чому він був одягнутий відмовляється давати показання. Носив з собою чорний рюкзак. В подальшому він пішов на зупинку тролейбусу та доїхав до вул. Радунська,5 в м. Києві, де піднявся на другий поверх у «Магазин іграшок» де перебував до 18.00год. Перебуваючи в магазині він познайомився з продавцем. Вказав, що за вказаним адресом також знаходиться магазин одягу, а також парикмахерська, де працювала його знайома, однак в той день 06.11.2014 року її на роботі не було. Також він заходив у магазин мобільного зв`язку, у якому залишав свій телефон на зарядку. В подальшому він пішов у ломбард, оскільки користувався його послугами. В кінці вул. Радунська в м. Києві він заходив у кіоск, який торгує мобільними телефонами, оскільки хотів купити нову сім-карту, на що товариш продавця віддав йому б/у сім-карту. Уточнив, що 06.11.2014 року він за адресом АДРЕСА_2 не перебував, зброю не носив. Його бачили багато людей по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , які можуть це підтвердити. Зазначив, що де проживав він після 06.11.2014 року він не пам`ятає. Потім він познайомився із ОСОБА_12 , який запропонував йому, у зв`язку із його скрутним становищем, пожити на території дитячого табору у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що він погодився, де він проживав до його затримання.

Крім цього показав, що після винесення судового рішення про його виселення, до нього приїжджав невідомий чоловік, який представився новим господарем квартири. В жовтні 2014 року, приблизно о 10.00-11.00год. до нього у квартиру увірвались невідомі люди в масках у цивільному одязі. Зрозумівши що у цих людей погані наміри , він попередив їх що викличе міліцію а також дістав зареєстровану на нього помпову рушницю. Після цього невідомі особи пішли, однак залишили у квартирі куртку та сумку, у якій заходились два обрізи, патрони, бронежилет. Він викликав міліцію, однак ніхто із слідчих органів не приїхав. Потім приблизно через два тижня він звернувся за допомогою до дільничного інспектора міліції ОСОБА_13 , який також не зміг йому допомогти. Особисто працівникам міліції він не хотів здавати зброю, оскільки не довіряв міліції, хотів її здати в присутності інших осіб. Потім він звернувся до голови громадської організації ОСОБА_12 з проханням про допомогу та віддав йому сумку зі зброєю. Потім через деякий час ОСОБА_12 повернув йому сумку зі спорядженням та один обріз. 31.12.2104 року перед затриманням ОСОБА_12 йому повернув другий обріз, після чого одразу він був затриманий. Зазначену зброю 06.11.2014 року він з собою не носив, зберігав в іншому місці, у якому саме, відмовляється давати показання.

Зазначив, що після затримання, до нього працівники міліції застосовували фізичне насильство, наносили удари по обличчю та в пах. Тілесні ушкодження були зафіксовані при поступленні його до ІТТ.

Винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, доведена повністю зібраними по справі та дослідженими судом доказами в їх сукупності:

- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_14 , про те, що як тільки його батько ОСОБА_11 став працювати головою ЖБК, ОСОБА_10 став постійно конфліктувати з батьком. Постійно з`являвся на прийом громадян який вів ОСОБА_11 , на збори членів ЖБК постійно провокував конфлікт, погрожував фізичною розправою, влаштовував бійки. ОСОБА_10 постійно вважав його батька винуватцем своїх бід, зокрема втрати квартири у будинку по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим постійно висловлював погрози як ОСОБА_11 а також і його сім`ї. Зокрема за деякий час до вбивства, біля будинку за місцем проживання він, ОСОБА_14 , сів у автомобіль, і до нього підійшов ОСОБА_10 , через вікно водійських дверцят навів обріз рушниці і пригрозив вбивством. Після цих подій він впевнений що саме ОСОБА_10 вчинив вбивство його батька ОСОБА_11

- аналогічними показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , про те, що ОСОБА_10 проживав у квартирі АДРЕСА_3 , вона до нього неодноразово приходила додому за вказівкою ОСОБА_11 , перевіряла квитанції про сплату боргу за комунальні послуги. 06.11.2014 року приблизно о 13.00год. вона разом з чоловіком поверталась додому з ринку, і в під`їзді вони зустріли ОСОБА_11 , який був дуже заклопотаний. Пообідавши, вона перебувала на кухні, і почула як хлопнули двері під`їзду. Виглянувши з вікна 4 поверху, вона почула постріл, і в цей час з під`їзду вибіг скривавлений ОСОБА_11 , і заховався біля машини, яку було припарковано біля під`їзду. Потім до ОСОБА_11 підійшов чоловік, витягнув обріз і впритул, зі словами «Ось це тобі за квартиру та за гроші» здійснив постріл у ОСОБА_11 , після чого пішов у бік будинку АДРЕСА_2 . Вказала, що особу яка стріляла у ОСОБА_11 вона може описати таким чином: чоловік високого зросту, приблизно 1.80м., одягнутий у чорну куртку, яка була великого розміру, не того розміру яку носив чоловік, на голові була шапка, мав сумку із червоними вставками для ракеток. Уточнила, що таку ж особу за такими ж прикметами бачили сусіди за декілька днів до вбивства.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що він проживає у 9 під`їзді будинку АДРЕСА_2 . 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. він на автомобілі їхав додому. Проїжджаючи 7 під`їзд будинку, почув два постріли, побачив як з під`їзду вибіг ОСОБА_11 , а за ним вийшов незнайомий чоловік, який був одягнутий в темний одяг, куртку, капюшон, блайзер, ззаду рюкзак(сумка) з червоними вставками, та в руках тримав обріз рушниці. Порівнявшись з ними він почув третій постріл. Припаркувавши автомобіль він підбіг і побачив мертвого ОСОБА_11 . Він став кричати, чи бачив хтось куди побіг чоловік, який стріляв. Люди з будинку сказали, що цей чоловік побіг в бік дитячого садка, куди і він побіг. По дорозі він зустрів двох жінок, яким описав людину яка стріляла, а потім ще одну жінку консьєржа, якій також описав чоловіка, які зазначили, що бачили цього чоловіка, який біг в бік вул. Милославська. Жінка консьєрж сказала, що бачила, як той чоловік переодягався, знімав куртку. Вказав, що переслідуючи чоловіка який стріляв, він його втратив з поля зору, біг за напрямком, який вказували люди.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , про те, що вона проживає у будинку АДРЕСА_2 на 4 поверсі. 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. вона перебувала вдома на кухні. Почула постріл. Відчинивши вікно вона побачила незнайомого чоловіка, обличчя не бачила, який був одягнутий у темну куртку, на голові капюшон, мав сумку для тенісних ракеток червоно-білого кольору, з написом. Потім почула ще два постріли, після чого чоловік пішов, а потім побіг в бік дитячого садка. В подальшому, коли вибігли люди на вулицю, то розповідали, що бачили неодноразово чоловіка, який декілька днів стояв біля будинку і когось чекав, і був одягнутий, як той чоловік що стріляв та втік. Крім того уточнила, що ОСОБА_10 вона знає як мешканця будинку, у якого був конфлікт із головою ЖБК ОСОБА_11 , через борг по квартплаті.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , з яких вбачається, що вона проживає у будинку АДРЕСА_6 . 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. вона разом з подругою побачила раніше незнайомого їй, як потім дізналась ОСОБА_10 , який біг по алеї зі сторони дитячого садка з вул. Закревського в м. Києві. ОСОБА_10 був одягнутий у темний одяг, светр, кепка з козирьком. Вона його дуже добре розгледіла у обличчя, на якому була щетина. В руках ОСОБА_10 тримав рюкзак чи сумку з червоними вставками, який був завернутий у куртку. Сумка була важка, оскільки ОСОБА_10 дуже важко дихав, задихався і побіг в бік вул. Милославська. Потім підбіг незнайомий чоловік, і запитав чи не пробігав тут чоловік, після чого описав по статурі, одягу та сумці ОСОБА_10 , якого вона тільки бачила. Одразу до них підійшла, ще одна жінка, яка працює консьєржем у під`їзді, яка сказала, що також бачила цього чоловіка, який на бігу знімав куртку та в неї загорнув сумку чи рюкзак. В судовому засіданні ОСОБА_18 , на запитання ОСОБА_10 , настояла, що бачила його 06.11.2014 року приблизно 16.00год. біля будинку №3а по вул. Милославська в м. Києві, впізнає його впевнено по рисам обличчя.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , згідно яких 06.11.2014 року вона працювала консьєржем в під`їзді будинку АДРЕСА_6 . Перебуваючи близько 16.00год. біля під`їзду вона побачила раніше не знайомого їй, як потім дізналась ОСОБА_10 , який біг по алеї біля дитячого садка. ОСОБА_10 в метрах трьох від неї зупинився, зняв куртку та загорнув у неї велику сумку з червоними вставками. Сумка яку ОСОБА_10 тримав у руках, була важка, оскільки взявши її в руки він сильно здохнув. Після цього, ОСОБА_10 побіг в бік трамвайних шляхів по вул. Милославська. На голові був блайзер, з-за якого виглядали довгі волосся. Потім через деякий час підбіг чоловік, та запитав чи не бачили чоловіка з сумкою з червоними вставками, на що вона сказала, що той побіг в бік вул. Милославська. Через деякий час цей чоловік повернувся та повідомив, що не наздогнав нікого. На її запитання, що зробив цей чоловік, той повідомив, що вбив людину. Уточнила, що потім підбіг ще один хлопець та запитував про чоловіка з сумкою з червоними вставками і також побіг за ним. Вказала, що ОСОБА_10 зупинився біля неї в трьох метрах, вона добре його розгледіла в обличчя на якому була щетина. В судовому засіданні ОСОБА_19 впевнено вказала на ОСОБА_10 , як на особу, яка 06.11.2014 року приблизно 16.00год. пробігала біля неї тримаючи у руках сумку з червоними вставками.

- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_19 впізнала по рисам обличчя в особі ОСОБА_10 особу, яку вона бачила 06.11.2014 року, однак в цей день ОСОБА_10 був головному уборі у формі кепки.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , з яких вбачається, що 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. він виходив з під`їзду №6 будинку №85 по вул. Закревського в м. Києві, коли почув постріли. Вийшовши на вулицю він побачив автомобіль, біля якого було дві людини, одна з яких лежала біля машини. Інша людина відходила задом від лежачої людини. Він побіг в їх бік, побачив, що людина яка лежала була мертвою, після чого він побіг за особою яка стріляла. В ході переслідування в якийсь момент побачив обличчя чоловіка, що втікав: обличчя було бліде, овальне, щетина, волоси темні(не довгі, однак і не короткі), зріст 1.80м., за статурою не повний. Одягнутий темний одяг, черевики, штани ніби лижні, куртка нібито лижна(дута). В руках тримав рюкзак для ракеток »Вілсон» з червоними вставками. Вказаний чоловік біг бік вул. Закревського,85-Б по алеї зі сторони дитячого садка в бік вул. Милославська до трамвайних шляхів. Потім за одним із будинків він розвернувся в бік проспекту Маяковського після чого він його загубив. Уточнив, що він підбігав до жінки біля будинку АДРЕСА_6 та запитував по прикметах про чоловіка якого він переслідував, на що жінка вказала, що також його бачила та показала напрямок куди той побіг. В судовому засіданні ОСОБА_20 вказав, що впізнає в особі ОСОБА_10 особу, яку він 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. переслідував, впізнає його по рисам обличчя, за статурою тіла.

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 23.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_20 детально розповів та показав маршрут по якому особа, яка вчинила вбивство ОСОБА_11 втікала з місця вчинення злочину, а він її переслідував, зокрема після здійснення трьох пострілів особа яка вчинила вбивство побігла в сторону будинку АДРЕСА_7 , поруч з яким знаходиться будинок АДРЕСА_2 , який обійшов з лівої сторони та пробіг між буд. АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , де біля дитячого садка зник з поля зору та не виключає, з огляду на його ОСОБА_20 , місцерозташування, що особа яка втікала далі побігла в сторону буд.№3а по вул. Милославська в м. Києві.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , з яких вбачається, що він проживає у будинку АДРЕСА_2 на 1 поверсі. 06.11.2014 року перебуваючи на кухні близько 16.00год. він бачив як виходив з під`їзду ОСОБА_11 , а за ним, ще один чоловік, який був у шапці з козирьком та у темній куртці, ніби дутий пуховик, мав сумку для ракеток. Потім одразу почув два хлопки, а потім третій. Виглянувши у вікно, побачив чоловіка який втікав в бік буд. АДРЕСА_7 , та щось ховав під куртку, за яким через незначний час побіг інший чоловік. Біля під`їзду стояв автомобіль, із-за якого виглядали ноги лежачого чоловіка. Уточнив, що ОСОБА_10 він наглядно знає як мешканця будинку. Востаннє бачив ОСОБА_10 за декілька днів до вбивства. Два чи три дні до вбивства, у першій половині дня, ОСОБА_10 стояв біля арки будинку, нібито когось караулив. Він також бачив ОСОБА_10 незадовго до вбивства і біля під`їзду, де проживав ОСОБА_11 . ОСОБА_10 був одягнутий у куртку темного кольору, схожу на дутий пуховик. На обличчі була коротка борідка, щетина. Волос був не короткий, ходив у бейсболці, з якої виглядало волосся. В день вбивства людина яка втікала була одягнута у одяг, у який був одітий ОСОБА_10 за декілька днів до вбивства, коли він стояв біля арки будинку та біля під`їзду. Вказав, що особа яка стріляла в ОСОБА_11 за статурою, ростом, одягом дуже схожий на ОСОБА_10

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , про те, що вона проживає на 5 поверсі 9 під`їзду в будинку АДРЕСА_2 . 06.11.2014 року близько 16.00год. з вікна побачила штовханину біля під`їзду та почула постріл. Один чоловік впав біля автомобіля, а інший підійшов до чоловіка який лежав та вчинила ще два постріли, після чого чоловік побіг в бік буд. АДРЕСА_7 . Вказала, що чоловік який стріляв був високого зросту, у темному одязі, у куртці з капюшоном, мав рюкзак з білими вставками.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 про те що, 06.11.2104 року він прийшов до своєї тітки яка проживає у будинку АДРЕСА_2 . Коли підходив до під`їзду почув постріл. Підійшовши до під`їзду та натиснувши кнопку домофону, він почув ззаду діалог жінки та чоловіка, які стояли на повороті біля дитячого садка. На запитання, що це був за постріл чоловік відповів «Собаку вбили». Ця розмова була через 1,5-2 хвилини після пострілу. Чоловік був одягнутий у темний одяг, тримав рюкзак з білими вставками, на обличчі була щетина. Чоловік розмовляв російською мовою.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , про те, що вона працювала державним виконавцем у виконавчій службі Деснянського району м. Києва. Приймала участь при виселенні ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_3 . Зазначила, що при вчиненні виконавчих дій, при здійсненні опису майна, ОСОБА_10 брутально лаявся, погрожував всім присутнім розправою, зокрема погрожував фізичною розправою ОСОБА_11 . В подальшому приблизно через тиждень після виселення, до неї на роботу прийшов ОСОБА_10 , який зайшовши в кабінет, зачинив двері та сказав «Я тебе вб`ю», після чого вийшов з кабінету. Потім через деякий час вона дізналась про вбивство ОСОБА_11 , після чого вона стала підозрювати у вчиненому ОСОБА_10 , і у зв`язку з його погрозами вона звернулась у міліцію.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , з яких вбачається, що в кінці 2014 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_10 приєднався до самооборони м. Києва. База самооборони була у Дарницькому лісництві на території дитячого табору «Промінь». Там і познайомились з ОСОБА_10 . В кінці грудня 2014 року його запросив начальник Управління МВС в м. Києві та повідомив, що у нього на базі перебуває особа, яка розшукується за підозрою у вбивстві. Показали фотографії на яких він впізнав ОСОБА_10 . Він на своєму автомобілі 31.12.2014 року приїхав на базу біля якої його вже чекали працівники міліції. Він заїхав на територію бази, при цьому ОСОБА_10 відчинив йому ворота. Він підійшов до ОСОБА_10 та взявши його за руку запитав «Як у тебе справи». Після цих слів ОСОБА_10 зрозумів, що щось не так, однак в цей час зайшли на територію бази працівники міліції та затримали його. Вказав, що базі самооборони зброї не було, а тому він був дуже здивований, коли при огляді ОСОБА_10 знайшли обрізи мисливської зброї. ОСОБА_10 був екіпірований професійно, ніхто не міг подумати, що на ОСОБА_10 стільки зброї: обріз, кайданки, ножі і т.д., а також він зберігає зброю та боєприпаси за місцем мешкання на базі. Уточнив, що ОСОБА_10 був скритною людиною, дуже сильно рвався в зону бойових дій в Донецьку область, однак на його думку, у ОСОБА_10 була інша мета, а саме виїхати з території м. Києва, а не захищати Україну.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , про те, що його товариш ОСОБА_26 купив квартиру АДРЕСА_3 та попросив його поїхати подивитись квартиру. По приїзду, коли вони зайшли у квартиру, там з`явився раніше не знайомий йому ОСОБА_10 з рушницею в руках та крикнув «Ложись», після чого почалась паніка та всі вибігли з квартири. Потім через декілька місяців, ОСОБА_26 попросив його бути присутнім при примусовому виселенні ОСОБА_10 . Під час виселення ОСОБА_10 сварився, всім присутнім погрожував розправою, знімав всіх на мобільний телефон. Під час виселення також був присутній голова кооперативу, ОСОБА_10 неодноразово погрожував йому фізичною розправою, оскільки той позбавив його житла, казав, що той не «жилець». Уточнив, що при ньому жодних людей в масках не було, і ніякі речі він у квартирі де проживав ОСОБА_27 не залишав. - показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , з яких вбачається, що він в кінці травня 2014 року придбав квартиру АДРЕСА_3 у «Райфайзен Банк». Він неодноразово приїжджав у квартиру, однак його не пускав колишній власник ОСОБА_10 , постійно чинив опір, погрожував зброєю. Під час примусового виселення, ОСОБА_10 погрожував розправою всім присутнім при виселенні, особливо державному виконавцю та голові кооперативу ОСОБА_11 . Зокрема ОСОБА_11 він звинувачував у всьому, погрожував останньому фізичною розправою, вбивством. Вказав, що під час його перебування біля квартири та у квартирі, де проживав ОСОБА_10 , людей в масках не було, ніякі речі в квартирі він не залишав.

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 06.11.2014 року та фототаблиці до нього, згідно якого поблизу під`їзду №7 біля будинку №85-Б по вул. Закревського в м. Києві припаркований автомобіль «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 та біля заднього право колеса виявлено труп чоловіка ОСОБА_11 із ознаками насильницької смерті. Біля трупа було також виявлено дріб у кількості 3шт., та фрагмент пластику у кількості 2шт.

- даними, що містяться у висновку експерта №2802/2 від 30.01.2015 року, згідно якого смерть ОСОБА_28 настала від вогнепальних дробових поранень шиї, голови та грудної клітини, які призвели до руйнування кісток основи черепу і головного мозку та ушкодження внутрішніх органів(серця, правої легені та печінки).

- даними, що містяться у акті судово-медичного дослідження №443-мк від 18.12.2014 року, згідно якого при дослідженні клаптів шкіри від ОСОБА_11 було виявлено: на клапті шкіри з лівої щічної ділянки сім вхідних вогнепальних дробових ран, які утворилися від вогнепальних дробових снарядів, до складу яких входили сполуки свинцю, в результаті проведення пострілу з вогнепальної гладкоствольної зброї; на клапті шкіри зі спини справа шість вхідних вогнепальних дробових ран, які утворилися від дії вогнепальних дробових снарядів до складу яких входили сполуки свинцю, в результаті проведення пострілу з вогнепальної гладкоствольної зброї. З огляду на розліт дробових снарядів(на що вказує взаємно розташування ран), виявлені дробові рани утворились у межах відносно компактної дії дробу, при проведенні пострілу з близької дистанції(наявність порошинок, характер та локалізація нашарувань металу свинцю)

- даними, що містяться у висновку експерта №14/2802/2 від 19.03.2015 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 знайдені наступні тілесні ушкодження: одне сліпе вогнепальне поранення шиї і голови з розташуванням вхідних вогнепальних дробових ран на переднє-бічній поверхні шиї, з проходженням ранового каналу скрізь м`які тканини шиї, корінь язика, тканини твердого піднебіння, кістки основи черепа, у його порожнину в тканинну півкуль головного мозку; одне сліпе вогнепальне поранення правої половини грудної клітини з розташуванням вхідних вогнепальних дробових ран на задній поверхні грудної клітки справа, з проходженням ранових каналів скрізь м`які тканини, кісткову частину 8 та 9 ребра справа, пристінкову плевру, нижню частку правої легені та діафрагму в серце та праву частку печінки у м`які тканини передньої поверхні правої половини грудної клітини; травматична ампутація нігтьових фаланг 1 і 2 пальців правої кісті. Вищезазначені ушкодження утворилися від дії вогнепальних дробових снарядів до складу яких входили сполуки свинцю, в результаті пострілів з вогнепальної гладкостовльної зброї, патрони якої були оснащені дробом вміщеним в контейнер. На це вказують морфологічні особливості ушкоджень на шиї та грудній клітині трупа, а саме: форма вхідних ран з дефектами «мінус тканина» у центрі та поясками осадження країв, ексцентричне розташування ран, прямолінійність та конусоподібне розширення ранових каналів, наявність в кінці ранових каналів вогнепальних знарядь у вигляді свинцевого дробу. З огляду на розліт дробових снарядів(на що вказує розташування вхідних ран) з накладенням на краях ран додаткових факторів пострілу (порошинок, нашарувань свинцю) а також знайдених в ранових каналах фрагментів контейнерів патронів, виявлені поранення в області правої кисті є відривними, в області шиї та грудної клітини є вхідними, та утворились у межах відносно компактної дії дробу при проведенні пострілів з близької дистанції. Напрямки ранових каналів вказують на напрямки пострілів по відношенню до вертикальної вісі тіла та передньої поверхні трупа ОСОБА_11 . Спричинені ОСОБА_11 вогнепальні поранення шиї, голови, грудної клітини та живота(окремо взяті та у сукупності), як такі, що мають ознаки небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Знайдені при дослідженні травматичні ампутації нігтьових фаланг 1 і 2 пальців правої кисті відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я. Завдані ОСОБА_11 ушкодження утворились прижиттєво, за дуже короткий відрізок часу до настання смерті, що можливо мав тривалість від декількох хвилин до 30 хвилин, на що вказують дані судово-гістологічного дослідження м`яких тканин та органів із ділянок ушкоджень, при якому у м`яких тканинах, в тканинах головного мозку та печінці виявлені вогнищеві крововиливи без видимої клітинної реакції. Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепальних поранень шиї, голови та грудної клітини, які призвели до руйнування кісток основи черепу і головного мозку, ушкоджень внутрішніх органів грудної та черевної порожнин(серця, правої легені, діафрагми та печінки), супроводжувалося значною крововтратою.

- даними, що містяться у висновку експерта №883 від 12.11.2014 року, згідно якого виявлені та вилучені в ході огляду місця пригоди за адресою м. Київ, вул. Закревського,85, два металевих предмета є частинами боєприпасів до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, а саме стріляною картеччю діаметром 7,15мм. Надані на дослідження стріляні картечини є частинами мисливських патронів, картеч діаметром 7,15мм. Може споряджатись в патрони від 12 до 20 калібру. На поверхні картечин відсутні сліди внутрішньої поверхні канала ствола, за яким можлива подальша ідентифікація вогнепальної зброї.

- даними, що містяться у висновку експерта №3хс від 19.01.2015 року, згідно якого на дослідження куртці ОСОБА_11 , яка була вилучена 07.11.2014 року під час проведення огляду трупа, виявлено дифеніламін, який використовується як стабілізатор бездимного пороху, що свідчить про наявність слідів продуктів пороху.

- даними, що містяться у висновку експерта №884 від 13.11.2014 року, згідно якої шість металевих предметів, що були вилучені при огляді трупа ОСОБА_11 є частинами стріляного множинного метального снаряду, а саме картечі середнім діаметром 7,6мм. Наданими на дослідження металевими предметами можуть споряджатися патрони до гладкоствольної вогнепальної зброї. На поверхнях наданих на дослідження шести металевих предметах слідів придатних для ідентифікації зброї по ним виявлено не було.

- даними, що містяться у висновку експерта №885 від 14.11.2015 року, згідно якого три пошкоджені пластмасові контейнери, що були вилучені при огляді трупа ОСОБА_11 є частинами боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї, стріляними пижами-концетраторами, частинами мисливських патронів 16-го калібру, ймовірніше усього були стріляні із гладкоствольної зброї 16-го калібру. Контейнери були стріляні снарядом у вигляді картечі середнім діаметром близько 7,5мм., слідів придатних для ідентифікації зброї по ним виявлено не було.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 в тому, що він не причетний до вбивства ОСОБА_11 , з останнім не перебував у неприязних відносинах, те, що 06.11.2014 року о 15.45год. він знаходився по вул. Радунська,5 в м. Києві у магазині, суд вважає неправдивими, розцінює як бажання обвинуваченого уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті, переконливо свідчать приведені вище докази.

В судовому засіданні предметом ретельної перевірки колегії суддів були твердження ОСОБА_10 про наявність у нього алібі, а саме, щодо перебування його в момент вбивства ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні заявляв чисельні клопотання про виклики у судове засідання свідків захисту, а саме Лелех, Великого, ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які з пояснень ОСОБА_10 повинні були підтвердити його невинуватість, алібі, його перебування в момент вбивства ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 . Судом на протязі тривалого часу здійснювався виклик вищезазначених свідків, до суду повертались повістки по завершенню строку зберігання. Кожного судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 зазначав, що він підтримує зв`язок з вказаними свідками, і ці свідки обіцяли з`явитись у судове засідання, однак до суду свідки не з`являлись, внаслідок чого суд вимушений був робити чисельні відкладення судового розгляду справи у зв`язку із неявкою свідків. У суду відсутні будь-які фактичні дані, наприклад копії паспортів, або інші документи, які б свідчили що такі свідки, за такими прізвищами, взагалі існують, стороною захисту такі докази суду не були надані.

Про наявність свідків захисту ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , обвинувачений ОСОБА_10 заявив лише у суді, під час досудового розслідування про наявність вищезазначених свідків ОСОБА_10 не заявляв, що він підтвердив і у судовому засіданні. Тобто вищевказаних свідків захисту, ОСОБА_38 заявив через три з половиною роки після вбивства ОСОБА_11 та через майже два роки перебування справи у суді.

Колегія суддів вважає, що заявляючи клопотання про виклик свідків захисту, а потім прогнозовано послідуюча їх неявка в судове засідання, є одним із способів захисту обвинуваченого ОСОБА_10 від обвинувачення у вбивстві ОСОБА_11 , наслідком якого є поставити під сумнів судовий розгляд та судове рішення у справі, а відтак колегія суддів, враховуючи вищевикладене, ставить під сумнів фактичне існування вищевказаних свідків у справі.

В подальшому в ході судового розгляду ОСОБА_10 відмовлявся надавати відповіді на запитання де він проживав після виселення з квартири АДРЕСА_3 і на момент вбивства ОСОБА_11 , де він зберігав залишену у нього вдома невстановленими особами зброю, а саме два обрізи, де були ці два обрізи в день вбивства ОСОБА_11 , що свідчить про процесуальну поведінку обвинуваченого яка не була направлена на встановлення істини у справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_39 , як на доказ невинуватості вказала, що 06.11.2014 року приблизно о 18.00год. по вул. Радунська,5 в м. Києві біля магазину «ЕКО» вона зустрічалась з ОСОБА_10 , який у той день позичив у неї гроші, однак ці покази в суді не спростовують доводи обвинувачення про наявність ОСОБА_10 06.11.2014 року о 15.45год по вул. Закревського,85 в м. Києві.

До показів свідка ОСОБА_40 про те, що ОСОБА_10 залишав у нього сумку з червоно-білими вставками для ракеток і забрав лише через 2-3 неділі після вбивства ОСОБА_11 , колегія суддів ставиться критично, оскільки жодного доказу, який би підтверджував ці показання суду надано не було, і крім того, як встановлено у судовому засіданні, причетність ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_11 була предметом перевірки працівниками міліції одразу після вбивства, в тому числі і в ході першочергового поквартирного опитування, в яких, як показав ОСОБА_40 , він про наявність будь-яких речей ОСОБА_10 працівникам міліції не повідомляв.

В ході судового розгляду прокурором учасникам судового розгляду були відкриті матеріали перевірки показів ОСОБА_10 про перебування його06.11.2014 року в період з 13.00год. до 18.00год. по вул. Радунська,5 в м. Києві, які не містять будь-яких фактичних даних, які б могли свідчити про перебування ОСОБА_10 в зазначений ним час по АДРЕСА_5 .

Більш того, в судовому засіданні ОСОБА_10 не зміг надати логічних пояснень перебування 06.11.2014 року на протязі 5 годин на другому поверсі нежитлового приміщення, де розмішені декілька невеликих за розмірами магазинів та парикмахерська, у яких у нього ні друзів ні знайомих не було, у яких він нічого не купляв та не користувався послугами перукаря.

Суд вважає ці покази обвинуваченого ОСОБА_10 неправдивими, нічим не підтвердженими, голослівними, його способом захисту, як на підтвердження неіснуючого, нічим не підтвердженого алібі, щоб уникнути покарання за вчинений ним злочин.

Колегія суддів надавала стороні захисту достатній час для надання суду доказів, які на їх думку б свідчили про непричетність обвинуваченого ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_11 , однак крім клопотання про виклик свідків, жодного доказу який би підтверджував покази обвинуваченого в суді, колегії суддів надано не було.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_10 був у неприязних відносинах зі ОСОБА_11 , наявний був конфлікт з приводу несплати квартплати ОСОБА_10 , а потім з приводу виселення ОСОБА_10 з квартири, про що свідчать як потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , а також свідки, мешканці будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_41 , ОСОБА_39 , а також свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , а тому в цій частині покази обвинуваченого ОСОБА_10 спростовуються вищевказаними доказами.

В судовому засіданні було встановлено, що 06.11.2014 року приблизно о 15.45год. по вул. Закревського,85 в м. Києві в ході здійснення трьох пострілів було вбито ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_42 , ОСОБА_21 , які бачили особу, яка здійснила вбивство ОСОБА_11 , описували вказану особу однаково: ріст 1.80, чорна дута куртка, великого розміру з капюшоном, шапка з козирком(блайзер), сумка з червоно-білими вставками для ракеток, і яка тримала в руках обріз.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , одразу після вбивства, коли вбивця став втікати стали переслідувати його і в суді стверджували маршрут по якому той втікав, а саме в бік будинку АДРЕСА_7 , далі біля дитячого садка по вул. Закревського 89-Б та біля буд.№3а по вул. Милославська в м. Києві.

Свідок ОСОБА_21 в суді стверджував, що незадовго до вбивства ОСОБА_11 він бачив ОСОБА_10 , який очікував когось біля під`їзду, де проживав ОСОБА_11 , і також був одітий у темну дуту куртку, у бейсболці, мав коротку борідку, щетину, волос на голові мав не короткий. Особа яка вчинила вбивство була одягнута так само, і за одягом та по статурі була дуже схожа на ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_23 вказав, що 06.11.2014 року біля 16.00год. біля буд.85а по вул. Закревського в м. Києві він бачив особу у темній куртці, на обличчі якої була щетина та тримав рюкзак з білими вставками.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_18 вказали, що 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. біля буд.№3а по вул. Милославська в м. Києві бачили особу ріст 1.80см., який був одітий у чорну дуту куртку великого розміру, кепку з козирком та мав при собі сумку з червоно-білими вставками для ракеток, і ці ж свідки бачили цю особу в обличчя, яке було овальне, вказували на наявність щетини або короткої борідки, середній волос на голові, який виглядав з-під кепки. Ці ж свідки в судовому засіданні впевнено впізнали в цій особі ОСОБА_10 , за рисами обличчя. В судовому засіданні ОСОБА_10 стверджував що станом на 06.11.2014 року він носив борідку, у нього був довгий волос.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. по дорозі від буд.№85 по вул. Закревського в м. Києві, де сталося вбивство ОСОБА_11 до вул. Милославська,3а в м. Києві, де востаннє бачили особу, яка вчинила вбивство, бачили одну і ту ж саму особу ОСОБА_10 , на що вказує одяг у який був одягнутий ОСОБА_10 , описана свідками, статура ОСОБА_10 , наявність у останнього сумки(рюкзака) з червоно-білими вставками для ракеток, крім цього ОСОБА_18 та ОСОБА_19 впізнають ОСОБА_10 по обличчю, про що вони наполягали у судовому засіданні.

Крім того, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 уточнили, що в той день 06.11.2014 року приблизно о 16.00год. інших людей за вказаними ознаками(за статурою, одягом) із сумкою червоно-білого кольору для ракеток вони не бачили.

Суд вірить показам свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , оскільки вони є послідовними, логічними, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а відтак вважає їх належними, допустимими та достовірними, які знайшли своє повне підтвердження іншими доказами, зібраними у справі та у своїй сукупності вказують на ОСОБА_10 , як особу яка вчинила вбивство ОСОБА_11 . Будь-яких даних про те, що вищевказані свідки оговорюють ОСОБА_10 в судовому засіданні не було встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, і це оспорююється обвинуваченим ОСОБА_10 , про те, що станом на 06.11.2014 року він мав у своєму розпорядженні два обрізи мисливської зброї, які як вказує обвинувачений, були залишені невстановленими особами у його квартирі. Те, що ці обрізи ОСОБА_10 мав намір здати правоохоронним органам спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема показами в судовому засіданні дільничного інспектора Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 .

Твердження в судовому засіданні ОСОБА_10 про те, що він був затриманий працівниками міліції на території дитячого табору «Промінь» ВАТ`Хімволокно» Дарницького лісництва в м. Києві 28.12.2014 року, а не 31.12.2014 року, є безпідставними оскільки спростовуються даними, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а також показами у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_43 , свідків, працівників міліції, ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , які приймали участь у затриманні ОСОБА_10 .

Твердження ОСОБА_10 про те, що після затримання до нього працівниками міліції були застосовані недозволені методи досудового розслідування, що нанесені працівниками міліції побої були зафіксовані у ІТТ, колегія суддів вважає неправдивими, які спростовуються показами свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , а також листом заступника начальника ІТТ ГУНП в м. Києві ОСОБА_48 , згідно якої 31.12.2014 року до ізолятора тимчасового утримання було поміщено затриманого ОСОБА_10 , при поміщенні останній скарг на стан здоров`я не мав, від виклику карети ШМД відмовився, про що зробив власноручний запис у Журналі первинного обстеження і реєстрації осіб, які поміщуються у ІТТ. Відповідно до Журналу надання медичної допомоги особам, які утримуються в ІТТ за час перебування у установі, 10.01.2015 року об 11.20год. ОСОБА_10 поскаржився на головну біль після чого фельдшером було надано 2 пігулки диклофенаку, виклику карети ШМД не потребував.

Твердження ОСОБА_10 про порушення під час судового розгляду його права на захист, оскільки колегією суддів було йому відмовлено у відводі адвоката ОСОБА_9 , є безпідставними, оскільки у відповідності до вимог ч.3ст.54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою, та підстав для відводу, які заявляв ОСОБА_10 , відповідно до ст.78 КПК України, колегія суддів не вбачала, про що постановлялись відповідні ухвали.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як на доказ обвинувачення ОСОБА_10 на вчинення вбивства ОСОБА_49 , прокурор послався на протокол за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року, згідно якої 09.01.2015 року в приміщенні ІТТ відбувалась розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_50 в ході якої ОСОБА_10 не заперечує своєї причетності до вбивства ОСОБА_11 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_51 показав, що, за підозрою у вбивстві ОСОБА_11 розшукувався ОСОБА_10 . 31.12.2104 року ОСОБА_10 був затриманий на території дитячого табору у Дарницькому лісництві. Після затримання в приміщенні Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві в приватних бесідах, ОСОБА_10 розповідав йому про вбивство ОСОБА_49 , у зв`язку з чим було прийнято рішення про проведення негласних слідчих дій з ОСОБА_10 .. Під час проведення негласної слідчої дії, ОСОБА_10 став дуже обережний, ніби відчував здійснення фіксації їхньої розмови. Як тільки мова заходила про вбивство, ОСОБА_10 давав пояснення дуже тихо, при цьому жестами рук показував, що здійснював постріли одразу з двох обрізів, щоб не перезаряджати патрони.

Як вбачається з протоколу за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року, який був складений начальником сектору ВКР Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_52 , при складанні протоколу були переглянуті відеозапис та прослухані аудіозаписи, внаслідок яких була отримання інформація, яка може бути використана як доказ. Зокрема переглянутий диск інв.№2: папка «72-6-80і-15» відеофайл «1.avi»; папка «71-1-80і-15» з 40 аудіофайлами, кожний з яких містив двадцятизначне число з позначкою м.18., які містили розмову між ОСОБА_10 та ОСОБА_53 . Також був переглянутий диск ДВД №1т папка «70-1-80і-15», у яких містились 6 папок з аудіо фалами розмов з ОСОБА_10 на побутову тему. В додатках до протоколу зазначені: матеріальний носій DVD- 4,7Gb , інв..№1т від 06.01.2015 року та матеріальний носій DVD- 4,7Gb, інв..№2т від 06.01.2015 року, який знищений.

Оскільки ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував щодо належності та допустимості вищевказаного доказу, в суді був переглянутий долучений до вищевказаного протоколу ДВД диск інв..8т від 06.01.2015 року, на якому містилось 36 аудіофайлів, кожний з яких містив восьмизначне число.

Даний ДВД диск не містив папок відеофайлу, кількість аудіофайлів та назви аудіофайлів відрізнялась від протоколу від 19.02.2015 року. Крім того, сам ДВД диск, який зберігається при матеріалах справи, під назвою інв..8т від 06.01.2015 року не міститься у додатках до протоколу від 19.02.2015 року.

Зазначені до протоколу за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року, матеріальний носій DVD- 4,7Gb , інв..№1т від 06.01.2015 року та матеріальний носій DVD- 4,7Gb , інв..№2т від 06.01.2015 року в матеріалах кримінального провадження відсутній, також відсутні достовірні дані про знищення будь-якого з них.

Тобто, в матеріалах кримінального провадження міститься протокол за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року та матеріальний носій ДВД диск інв..8т від 06.01.2015 року, які суперечать один одному, вказують на їх недостовірність, які отримані не у спосіб передбачений КПК та не можуть використовуватись як докази у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Таким чином суд позбавлений можливості перевірити у судовому засіданні правильність даних зафіксованих у протоколі за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року, який був складений начальником сектору ВКР Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_54 .

З врахуванням вищевикладеного протокол за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року був складений з істотними порушеннями, всупереч вимог КПК України, що свідчить про його недопустимість.

При відтворенні ДВД-диску, який міститься в матеріалах кримінального провадження як додаток до протоколу за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року, який був досліджений у судовому засіданні, встановлено, що на вказаному диску містяться аудіофайли, які не були предметом відтворення при складання протоколу від 19.02.2015 року. Прокурор у судовому засіданні не довів законність способу отримання вищевказаного доказу, ДВД диску інв..8т від 06.01.2015 року, а тому колегія суддів вважає даний доказ недопустимим.

З урахуванням того, що протокол за результатами проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 19.02.2015 року та ДВД диск до нього визнані судом недопустимими докази, покази свідка ОСОБА_55 , що стосується проведення негласних слідчих(розшукових) дій, колегія суддів вважає також недопустимим.

Крім того, як на доказ обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні вбивства, прокурор посилається на протокол пред`явлення ОСОБА_18 особи для впізнання за фотознімками від 08.11.2014 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вказана слідча дія проводилась у відсутності понятих, впізнавала вона ОСОБА_10 лише в присутності працівника міліції. Прокурор в суді не довів протилежне.

За таких обставин, протокол пред`явлення ОСОБА_18 особи для впізнання за фотознімками від 08.11.2014 року був складений в порушення вимог ч.7ст.223 КПК України, а тому колегія суддів вважає даний доказ не допустимим.

Незважаючи на невизнання вищевикладених доказів недопустимими, вина ОСОБА_10 у вбивстві ОСОБА_11 доведена судовим слідством, іншими доказами, яким суд дав належну оцінку, які прямо доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину.

Колегія суддів вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_10 у судовому засіданні не можуть беззаперечно свідчити про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..115ч.1 КК України, а тим більше бути підставою для його виправдання за вказаним обвинуваченням.

Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_10 у вчинені вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та кваліфікує його дії за ч.1ст.115 КК України.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час в 2014 році, перебуваючи у Чернігівській області, у Козелецькому районі незаконно придбав за 1000грн. у ОСОБА_56 мисливську гладкоствольну рушницю марки ТОЗ НОМЕР_2 , з якої в подальшому в невстановлений час та в невстановленому місці виготовив нестандартну ( ОСОБА_57 ) гладкоствольну вогнепальну зброю, саморобним способом за типом обрізів шляхом вкорочення стволів до остаточної довжини 270мм., та видалення приклада, двоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», 16 калібру, яку почав незаконно носити та зберігати без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_10 у невстановлений день та час, в невстановленому місці при невстановлених обставинах, без передбаченого законом дозволу, придбав та в подальшому носив та зберігав обріз мисливської рушниці, що відноситься до нестандартної(атипової) гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовленої саморобним способом за типом обрізів шляхом вкорочення стволів до остаточної довжини 293мм., та видаленням приклада, двоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», 16 калібру, № НОМЕР_3 , 1963 року випуску.

Після цього, 31.12.2014 року приблизно о 12.10год. знаходячись на території дитячого табору «Промінь» ВАТ`Хімволокно» Дарницького лісництва м. Києва, 23 кілометру Бориспільського шосе, ОСОБА_10 був зупинений працівниками міліції, де в подальшому в ході проведення огляду останнього було виявлено та вилучено зазначені вище два обрізи мисливської рушниці ТОЗ БМ№ НОМЕР_4 та «ТОЗ БМ» № НОМЕР_5 .

Так, як на доказ вини обвинуваченого прокурор послався на протокол огляду місця події, а саме домоволодіння за адресою Дарницьке лісництво ДТ`Промінь», під час якого в приміщенні на першому поверсі будинку знаходиться ОСОБА_10 у якого з лівого боку під бушлатом знаходився предмет схожий на обріз, 2 патрони калібру 16, які були заряджені у зброю, обріз має номер НОМЕР_6 , знаходився у саморобному чохлі; металеві кайданки 5шт.; з лівого боку на ремні висів ніж чорного кольору, в чорному чохлі; на ремні заходяться кармани у яких виявлено патрони 16 калібру в кількості 13шт.; в лівій верхній кишені патрони 16 калібру в кількості 6шт.; червона сумка за написом «Вілсон». З правого боку під металевим матрацом виявлено нарізну зброю номер НОМЕР_7 , який був заряджений патронами 16 калібру; ніж «Грент Фей» серія 440с; мисливська гладкоствольна рушниця марка «Мосберг» М590АІ, калібр 12/76, заводський номер НОМЕР_8 ; 4 гумових рукавички, гумову маску.

Згідно зі ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд приміщення, що здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи за результатами розгляду відповідного клопотання слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора.

В порушення вимог ст.ст.233,234,237 КПК України даний огляд був проведений без дозволу суду, слідчий з таким клопотанням до слідчого судді не звертався.

Прокурор у судовому засіданні не довів факт звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, ухвала про проведення обшуку у матеріалах кримінального провадження відсутня, не була предметом відкриття у відповідності до вимог ст..290 КПК України.

Таким чином, проведена процесуальна дія - огляд місця події є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок істотного порушення прав та свобод людини відповідно до положень ст.87 КПК України.

Крім того, як вбачається з протоколу огляду місця події від 31.12.2014 року, при поверхневому огляді ОСОБА_10 було вилучено предмет схожий на обріз, 2 патрони калібру 16, які були заряджені у зброю, обріз має номер НОМЕР_6 , знаходився у саморобному чохлі. Огляд проводився працівниками міліції, що свідчить, про фактичне затримання ОСОБА_58 , а тому вказана слідча дія була проведена всупереч вимог ст.208,209 КПК України, яка не може бути оцінена колегією суддів як законна.

З врахуванням вищевикладеного не можуть бути визнані допустимими доказами: висновок експерта №1009 від 31.12.2014 року, дослідження двох мисливських обрізів, які відносяться до гладкоствольної вогнепальної зброї ТОЗ НОМЕР_2 та «ТОЗ БМ» № НОМЕР_3 ; протоколи пред`явлення ОСОБА_59 речей для впізнання від 22.01.2015 року, протокол пред`явлення ОСОБА_20 речей для впізнання від 23.01.2015 року; висновок експерта №227 від 13.03.2015 року, дослідження двох ножів; висновок експерта №35мб від 02.03.2015 року дослідження джинсових брюк; висновок експерта №1056мб від 04.03.2015 року дослідження гумових рукавичок; висновок експерта №18/ікт від 16.03.2015 року планшетного комп`ютера та флешнакопичувача; висновок експерта №36мб від 19.01.2014 року дослідження гумових рукавичок; висновок експерта №4хс від 13.01.2015 року дослідження гумової маски; висновок експерта №74мб від 27.01.2015 року щодо зразків букального епітелію на масці; висновок №19мб від 13.01.2015 року дослідження внутрішньої поверхні маски, оскільки на проведення слідчих дій та на дослідження експертів були направлені предмети, які відповідно протоколу, були виявлені та вилучена під час огляду приміщення, тобто ці докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому також є недопустимими згідно ч.5ст.101 КПК України.
Інших, достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.263ч.1 КК України долучені матеріали не містять, а додаткових прокурором не надано.
Відповідно ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до рішення Конституційного суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно з положеннями п.2ч.1ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Отже, колегія суддів безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ст.263ч.1 КК України, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_10 по даному епізоду на підставі п.2ч.1ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що злочин передбачений ст.263ч.1 КК України вчинено ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №287 від 07.04.2015 року, ОСОБА_10 на період проведення експертизи та період вчинення правопорушення у якому підозрюється, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не виявляє ознак алкоголізму та наркоманії. У періоди правопорушень, у який підозрюється, ОСОБА_10 не перебував у стані фізіологічного афекту. ОСОБА_10 не виявляє таких індивідуально-психологічних властивостей, які мають різко виражений характер та можуть суттєво вплинути на поведінку. Рівень психічного розвитку ОСОБА_10 відповідає нормативним стандартам.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, ступінь здійснення злочинного наміру, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину, обставини справи, дані про особу винного, який за місцем колишнього проживання характеризуються задовільно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого та його представника, які просили призначити покарання пов`язане з позбавленням волі, колегія суддів призначає обвинуваченому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства.

При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_60 моральної шкоди, колегія суддів виходить з того, що судовим слідством доведена вина ОСОБА_10 у вчинені вбивства ОСОБА_11 , глибини фізичних та душевних страждань, які перенесли потерплі внаслідок трагічної загибелі ОСОБА_11 , а також, що внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_61 перенесли значний фізичний біль, емоційний стрес внаслідок втрати дорогої людини, внаслідок чого порушились їх нормальні життєві зв`язки.

Визначаючи розмір відшкодування, колегія суддів враховує обставини справи, особу обвинуваченого, та виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної їм моральної шкоди по 250000грн., кожному, а тому цивільний позов задовольняє частково.

Питання з речовими доказами колегія суддів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Законом України №2046-VІІ від 18.05.2017 року, що набрав чинності 21.06.2017 - ч.5 ст.72 КК України викладена в наступній редакції: "попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування", - що фактично з 21.06.2017 року присікає застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року, що не суперечить ст. 5 КК України та ст.ст.22,58 Конституції України, а тому колегія суддів зараховує ОСОБА_10 в строк покарання, підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), строк його попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..263ч.1 КК України та виправдати за недоведеністю що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.115ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одинадцяти років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити без зміни у виді тримання під вартою у Київському СІЗО.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з 31.12.2014 року.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 31.12.2014 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 3346грн.56коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної їм моральної шкоди по 250000грн., кожному.

Речові докази: мисливські обрізи ТОЗ БМ№13006 та «ТОЗ БМ» №180408 знищити, куртку ОСОБА_11 передати родичам.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Колегія суддів: