АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/988/2018 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0005204 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 21.06.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; - 17.01.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць від відбування якого, відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.01.2017 звільнений умовно-достроково на 3 місяці 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків з іспитовим строком на 3 роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 11 червня 2017 року близько 21 години, керуючи технічно справним автомобілем «Ауді-А» д.н.з. НОМЕР_1 (республіка Латвія), рухаючись по проспекту Глушкова зі сторони Одеської площі в напрямку смт Чабани в м. Києві, наближаючись до зупинки громадського транспорту «станція метро «Теремки», проявив неуважність до дорожньої обстановки, заснув за кермом автомобіля, у зв`язку з чим змінив напрямок руху вправо та порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3, пп. «б» 2.9, п.10.1 ПДР України, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав в заїзний карман зупинки громадського транспорту «станція метро «Теремки» по проспекту Глушкова, 22 в м. Києві, де скоїв зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з задньою лівою частиною нерухомого автобуса «Богдан-А-091» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого пасажир його автомобіля ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні померла.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити покарання, яке є співрозмірним його особі та діянню.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не враховано тяжкість вчиненого злочину, а також ті обставини, що він має на утриманні матір пенсіонерку, відсутність скарг за місцем проживання, його відношення до вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, відшкодування половини моральної шкоди та повністю відшкодовано матеріальні збитки.

Таким чином, вважає, що з урахуванням цих обставин та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив йому максимально можливе покарання, яке передбачено в санкції відповідної статті з урахуванням ч.2 ст. 68 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.

Зокрема, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше судимий за умисні злочини проти власності, його позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, визнання вини та часткове відшкодування шкоди, а також те, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, складеного о 00.40 год. 12.06.2017 у нього ознак сп`яніння не виявлено, і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням, з яким колегія суддів погоджується, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції призначив йому максимально можливе покарання, яке передбачено в санкції відповідної статті з урахуванням ч.2 ст. 68 КК України, є надуманими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _______________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4