Справа № 589/311/18
Провадження № 1-кп/589/285/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка кримінальне провадження №0000903 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слоут Глухівського р-ну Сумської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 ввечері 01.11.2017 року перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , коли до нього прийшов його знайомий ОСОБА_8 та запропонував продати картопля, щоб разом вжити спиртні напої. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився, разом з ОСОБА_8 продав свою картоплю мешканцям села, за що отримав гроші та пляшку спиртного, яку вони разом розпили у центрі села того ж дня. Після цього ОСОБА_7 пішов купувати продукти харчування, а ОСОБА_8 спиртні напої, домовившись зустрітися у будинку останнього, щоб продовжити вживати спиртні напої.

В цей день, 01.11.2017 року близько 20 год. ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де під час вживання спиртних напоїв з останнім у них виникла сварка, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не віддав ОСОБА_7 гроші, які у нього залишились після придбання спиртного. Під час сварки ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав ображати ОСОБА_7 нецензурними словами. ОСОБА_7 , в свою чергу, образився на неодноразові висловлювання ОСОБА_8 на його адресу, які принижували його гідність, внаслідок чого він, на ґрунті особистих неприязних стосунків, раптово виниклих до потерпілого, з мотивів помсти, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у формі тілесних ушкоджень чи позбавлення життя потерпілого, не маючи обов`язковою метою убивства ОСОБА_8 , однак свідомо припускаючи настання смерті останнього, взяв з підлоги кімнати цеглину та, підійшовши до ОСОБА_8 , завдав цеглиною потерпілому удар в область голови, тримаючи її в правій руці. Однак, після завданого удару ОСОБА_8 продовжив ображати ОСОБА_7 нецензурними словами, тому останній, продовжуючи свою злочинну діяльність, взяв лопату, що знаходилась в кімнаті будинку, та, тримаючи її обома руками за держак, завдав металевою частиною лопати не менше 7 ударів в область голови та шиї потерпілого, після чого залишив будинок.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілий отримав наступні тілесні ушкодження: множинні синці, садна та рани обличчя, крововиливи в правий скроневий м`яз, крововилив в м`які тканини лицьового черепу, закритий косий перелом нижньої щелепи зліва на рівні 6-7 зубів, закриту травму органів шиї: крововиливи в м`які корені язика, підшкірну клітковину та м`язи шиї, повний прямий перелом правого великого рога під`язичної кістки, повний прямий перелом в області основи правого верхнього ріжка хрящів гортані. Зазначена травма голови (лицьового черепу) та шиї могла супроводжуватись станом з порушенням свідомості та розвитком кровотечі, комплекс даних ушкоджень призвів до розвитку небезпечного для життя явища асфіксії,яка і стала безпосередньою причиною смерті потерпілого, тому має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між виявленими тяжкими тілесними ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_8 існує прямий причинний зв`язок.

Вказані злочинні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вбивство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в вчиненні злочину визнав частково: погодився з фактичними обставинами нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, однак зазначив, що умислу на вбивство не мав, хотів провчити потерпілого за його неналежну поведінку та образи в свій бік.
Під час допиту обвинувачений пояснив наступне.
01.11.2017 року перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Зранку випив горілки, бо відчував себе погано, так як перед цим близько місяця систематично вживав алкоголь. Близько 10.00 год прийшов ОСОБА_8 , з яким вони також випили горілки. Для того щоб випити ще, ОСОБА_8 запропонував здати картоплю, на що він погодився. Для цього ОСОБА_8 взяв велосипед у ОСОБА_9 , потім вони набрали у нього мішок картоплі та повезли до ОСОБА_10 , де продали її за пляшку горілки. Після того як випили, знову повезли на продаж мішок картоплі. Світлана дала 30 грн та пляшку. ОСОБА_8 запропонував піти до нього до дому. Він проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Перед тим як іти, він пішов в магазин. Коли ОСОБА_7 прийшов до потерпілого, він вже майже випив всю горілку, а гроші заховав. З цього приводу між ними почалась сварка. Він зробив потерпілому зауваження, на що останній почав грубо і нецензурно висловлюватися в його бік. Обвинувачений підійшов до дверей, але повернувся, так як потерпілий не припиняв ображати, не реагував на попередження обвинуваченого, що в протилежному випадку він "отримає". Потім обвинувачений взяв цеглину біля розваленої печі, підійшов і вдарив ОСОБА_8 по голові. Потім кинув цеглину і пішов до виходу. Разом з тим, ОСОБА_8 продовжував ображати його, не реагував на прохання зупинитися та погрозу знову вдарити. Після цього обвинувачений взяв лопату та почав бити ОСОБА_8 , який лежав на ліжку, лопатою по голові. Наніс близько 5 ударів, які, в тому числі, припадали на шию. По будь-яким іншим частинам тіла він не бив. В цей час ОСОБА_8 перебував в положенні лежачи обличчям вверх, не перевертався, намагався припинити його дії . Потім обвинувачений кинув лопату та пішов з будинку. ОСОБА_8 в слід йому продовжував висловлювати нецензурну лайку. При цьому він відхаркувався кров`ю. З ліжка не вставав. Також обвинувачений зазначив, що у нього з ОСОБА_8 були раніше конфлікти, потерпілий вкрав в нього 2000 грн, тому вони побилися. Окрім цього зазначив, що ОСОБА_8 до конфлікту з ним був вже побитий.

Беручи до уваги зміст вказаних пояснень та незважаючи на те, що обвинувачений стверджував про відсутність умислу на вбивство потерпілого, суд вважає, що його вина у вчиненні умисного вбивства підтверджується як особистими поясненнями так і сукупністю інших досліджених судом доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_11 пояснив суду, що є рідним братом ОСОБА_8 . Дізнався про вбивство брата на наступний день. Йому зателефонувала йому дружина, яка дізналась про вказане від сусідки. Коли зайшов в будинок, побачив, що брат лежав на дивані в великій кімнаті, на спині, голова повернута в бік, розбита, накритий ковдрою, біля дивану подушка, цеглина, совкова лопата, на столі недопита горілка, кусок хліба. Також пояснив, що брат зловживав алкогольними напоями, коли пив міг ображати людей, часто бився, раніше судимий за крадіжки. З ОСОБА_7 брат проводив багато часу, разом пили, у них були і раніше конфлікти. ОСОБА_7 також зловживав спиртними напоями, люди його боялися, коли він був п`яний, він був агресивний. Про це розказували односельці після вбивства брата.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що перебував з ОСОБА_13 і потерпілим в дружніх відносинах. Бачив ОСОБА_8 останній раз ввечері за день до смерті. В цей день десь о 18.45 год.- 19.45 год він з ОСОБА_7 прийшли до нього до дому та запропонували придбати картоплю. Жінка погодилася, придбала мішок картоплі за пляшку горілки. Особисто він цих подій не бачив, знає зі слів дружини. 02 листопада він дізнався про смерть ОСОБА_8 по телефону від знайомої. Коли поїхав до будинку ОСОБА_8 , побачив там працівників поліції, ОСОБА_14 , сусідку, голову сільської ради. В будинок не заходив. Також пояснив, що ОСОБА_7 був нормальною людиною, відносними з ОСОБА_8 в них також були приязні, але на фоні вживання алкогольних напоїв між ними були конфлікти. ОСОБА_7 як вип`є може накричати. Знає, що мав місце факт сварки між ОСОБА_7 та потерпілим, під час якого ОСОБА_7 ганявся за ОСОБА_8 з сокирою та вдарив нею, бо ОСОБА_8 в нього вкрав гроші. Але після цих обставин вони дружили все одно. ОСОБА_8 крав у людей і раніше, в тому числі, і в нього (свідка), за що він інколи бив його.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що за день до смерті ОСОБА_8 десь близько 17.00 год. до неї прийшов ОСОБА_7 . Потім через 10 хв прийшов ОСОБА_8 . ОСОБА_7 запропонував купити картоплю, на що вона погодилася. Через дві години ОСОБА_16 та ОСОБА_17 принесли мішок картоплі. За це вона дала пляшку горілки, ємкістю 0,5 л в пластмасовій тарі. Після чого вони пішли до ОСОБА_16 додому. Оскільки раніше вони часто приходили продавати картоплю, то вона не може точно сказати чи в цей день чи в інший давала ОСОБА_8 гроші, однак точно пам`ятає, що такий факт мав місце. Про смерть ОСОБА_8 дізналась на наступний день. Також зазначила, що ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями, крав у людей, за що його неодноразово били.

Свідок ОСОБА_18 показав, що ОСОБА_8 попросив у нього корито для будівництва, однак тривалий час не повертав його. Тому він вирішив піти до нього додому, щоб забрати. Коли зайшов в будинок, побачив, що ОСОБА_19 лежав на дивані, весь в крові, обличчям догори, голова на бік, накритий ковдрою, рука звисала із під ковдри. Біля дивану на підлозі лежала подушка, цеглина і совкова лопата. Всі ці речі були в крові. Підійшовши ближче, побачив, що потерплий не дихає. Після цього вийшов, щоб викликати поліцію. На дворі була сусідка. Він попросив її та ОСОБА_20 зайти в будинок, потім вони викликали поліцію. Також пояснив, що останній раз бачив потерпілого з ОСОБА_21 (обвинуваченим), вони разом випивали. Знає, що близько місця між ними виник конфлікт, ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 сокирою, за те, що останній не повернув йому гроші. ОСОБА_8 як тверезий був нормальний, як вип`є міг вести себе погано, міг вкрасти.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що в листопаді 2017 року до нього зайшла сусідка ОСОБА_23 , яка сказала, що була у ОСОБА_19 , він весь у крові, вона злякалася і позвала його з собою в будинок. Коли він зайшов, то побачив, що потерпілий лежить на дивані напівнакритий ковдрою, весь опухлий , зрозумів, що він мертвий . На стіні побачив кров, поряд, біля дивану, лежала совкова лопата та подушка. В будинок заходили в трьох: він, ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Вони і подзвонили в поліцію. Останній раз бачив ОСОБА_8 саме з ОСОБА_7 , вони разом пили алкогольні напої.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.11.2017 року з фототаблицею до нього та схемою, в будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_8 із ознаками насильницької смерті. При огляді будинку була зафіксована обстановка в ньому, зокрема те, що на ліжку в кімнаті знаходилось тіло потерпілого, який лежав обличчям вверх з повернутою в бік головою, біля ліжка лежала подушка, цеглина, лопата з плямами бурого кольору. На стіні ліворуч малися плями в вигляді бризок бурого кольору. З місця події, зокрема, вилучено: наволочку з нашаруванням речовини бурого кольору, пляшку з-під напою «Спрайт» ємкістю 0,5 л, пляшку з-під горілки «Немирівська» ємкістю 0,25 л, одяг потерпілого, зіскоб речовини бурого кольору зі стіни ліворуч, цеглину та лопату з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди рук.
Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017 року надано дозвіл на проведення огляду вказаного житла в порядку ст. 233 КПК України.
З акту про застосування службового собаки від 02.11.2017 року вбачається, що за результатами проведеної роботи службовий собака вказав, що ймовірне місце знаходження особи, яка перебувала на місці виявлення трупу потерпілого ОСОБА_8 , є буд. АДРЕСА_2 , що є місцем проживання обвинуваченого.
Відповідно до протоколу огляду трупа від 03.11.2017 року з фототаблицею, на трупі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження на голові, відсутність правої руки. Також виявлено одяг, що знаходився на трупі, вилучено біологічні зразки, мікронашарування з долоні лівої руки.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 99 від 15.12.2017 року смерть ОСОБА_8 настала в результаті механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю. Даний висновок підтверджується загальноасфіктивними ознаками: обільні зливні трупні плями, крапкові крововиливи м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, поодинокі крапкові субплевральні крововиливи на поверхні легень. Рідкий стан крові в порожнині серця та крупних судинах, повнокров`я внутрішніх органів, набряк оболонок та тканин головного мозку. Виявлення рідкої крові в порожнинах трахеї та бронхів.
Також у вказаному висновку зазначено, що на трупі ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження прижиттєвого характеру:

Голови: множинні синці, садна та рани обличчя. Крововилив в правий скроневий м`яз, крововилив в м`які тканини лицьового черепу. Закритий косий перелом нижньої щелепи зліва на рівні 6-7 зубів. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету/тупих предметів та тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмету (предметів) в морфології ушкоджень не відобразились;
Шиї: закрита травма органів шиї крововиливи в м`язи кореня язика, підшкірну клітковину та м`язи шиї, повний прямий перелом правого великого рога під`язичної кістки, на хрящах гортані виявлено повний прямий перелом в області основи правого верхнього ріжка. Виявлені ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету/тупих предметів. Індивідуальні властивості будови травмую чого предмету в морфології ушкоджень не відобразилися.

Зазначені травми голови (лицьового черепу) та шиї могли супроводжуватися порушенням свідомості (втратою свідомості) та розвитком кровотечі (дані внутрішнього дослідження та дані одержані в ході огляду місця події). Таким чином між виявленими тілесними ушкодженням має місце прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілого. Комплекс даних ушкоджень призвів до розвитку небезпечного для життя явища асфіксії, яка і стала безпосередньою причиною смерті потерпілого, тому має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Самі по собі синці, садна та рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження виникли в короткий проміжок часу до моменту настання смерті потерпілого.

Грудна клітина: перелом 10 ребра з права виник внаслідок дії тупого предмету/тупих предметів безпосередньо в місці перелому. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмета/предметів в морфології ушкоджень не відобразились. По ступеню тяжкості це тілесні ушкодження середньої тяжкості. Причинного зв`язку з настанням смерті потерпілого не має. Давніть до 21 дня до моменту смерті потерпілого.

Також даним висновком стверджено, що, судячи за характером, локалізацією, взаєморозташування виявлених тілесних ушкоджень на тілі потерпілого має місце наступні ділянки прикладання травмуючої сили: голова - не менше 6-7 ударів, шия не менше 1. Судячи за даними динаміки розвитку трупних явищ під час дослідження трупу в морзі, смерть ОСОБА_8 настала в проміжок часу до2-3 діб до моменту дослідження в морзі. Судячи за результатами судово-токсилогічної експертизи № 2092 крові та сечі від трупа ОСОБА_8 на алкоголь: етиловий спирт в крові складає 3,67 проміле, сечі 3,97 проміле, на момент настання смерті потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Дана концентрація алкоголю в крові може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню.

Висновком судово-медичної експертизи № 1331 від 07.12.2017 року встановлено групову належність крові з трупа ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , а також вказано, що в зіскобі зі стіни ліворуч від трупа знайдено кров людини, походження якої можливе, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_8 , так і ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 417 від 13.12.2017 року при судово-цитологічному дослідженні цеглини, вилученої при огляді місця події, виявлено кров людини. Походження слідів крові на цеглині можливе у тому числі як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_7 (у разі наявності у останнього пошкоджень, що супроводжується зовнішньою кровотечею).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 416 від 13.12.2017 року при судово-цитологічному дослідженні совкової лопати, вилученої під час огляду місця події, на її металевій частині на ручці виявлена кров людини. Походження слідів крові можливе як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_7 (у разі наявності у останнього пошкоджень, що супроводжується зовнішньою кровотечею).

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 19/119/6-1/767е від 24.11.2017 року слід пальця руки розміром 38*18мм, виявлений на боковій поверхні скляної пляшки «Немирівська», вилучений в ході проведення огляду місця події 02.11.2017 року, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_7 .

Висновком судово-медичної експертизи № 364 від 19.12.2017 року, яким досліджувалися наволочка, вилучена під час огляду місця події, встановлено, що на верхній поверхні наволочки виявлені помарки, плями, краплі та бризки речовини схожої на кров. Помарки могли утворитися в результаті динамічного (дотичного) контакту з закривавленою поверхнею і (або) при «розмазуванні» бризок. Бризки могли утворитися від розмахування закривавленим предметом. Краплі утворились при падінні крові при вертикальному положенні тіла з відривом з вище розташованого джерела кровотечі або з травмуючого предмету і зіткненні їх з слідосприймаючим предметом (тканиною наволочки). На нижній поверхні наволочки виявлені пляма та бризки речовини схожої на кров. Бризки могли утворитися від розмахування закривавленим предметом. Механізм утворення плями визначити не представилося можливим.

Висновком судово-медичної експертизи № 394 від 19.12.2017 року, яким досліджувалися цеглина, совкова лопата, вилучені під час огляду місця події два клапті шкіри, під`язикової кістки, хрящі гортані від трупу ОСОБА_8 , встановлено, що на під`язиковій кістці від трупу ОСОБА_8 є повний прямий перелом верхнього ріжка. На хрящах гортані виявлено повний прямий перелом в області основи правого верхнього ріжка. Виявлений перелом утворився при дії сили (удар тупим предметом) у місці перелому. На клапті шкіри з лобно-скроневої ділянки виявлена одна забійна рана, яка утворилась від дії тупого предмета (удару), який має пласку, ймовірно, овальну (округлу) обмежену поверхню. На клапті шкіри з проекції лівої гілки нижньої щелепи та підщелепної ділянки зліва виявлені численні садна, які утворились при динамічному контакті тупого предмета. Сліди заліза на клаптях шкіри не виявлено. Не виключено, що рана на клапті шкіри з лобно-скроневої ділянки справа могла утворитися від дії лопати, а саме дугоподібно вигнутих її частин. Перелом під`язикової кістки та правого верхнього ріжка щитоподібного хряща могли утворитись від дії як частин лопати, так і від частин цегли. Садна на клапті шкіри з нижньої щелепи могли утворитись від дії частин лопати.

Із протоколу слідчого експерименту від 03.11.2017 року з відеофіксацією вказаної слідчої дії вбачається, що під час проведення даної слідчої дії підсудний ОСОБА_7 на місці вчинення злочину, яке він вказав самостійно, продемонстрував яким чином він спричинив потерпілому тілесні ушкодження, в якій послідовності, вказав місце знаходження потерпілого при нанесенні ударів, знаряддя злочину. Демонстрація вказаних дій повністю узгоджується зі встановленими судом фактичними обставинами справи та поясненнями наданими обвинуваченим в судовому засіданні.
При цьому, незважаючи на заяву ОСОБА_7 з приводу того, що за день до проведення слідчого експерименту щодо нього застосовувалося насильство працівниками поліції, а в день проведення слідчої дії він був незаконно затриманий, останній пояснив, що це не плинуло на правдивість його пояснень під час проведення відповідної слідчої дії, його показання дані в судовому засіданні повністю відповідають тим, які він давав під час слідчого експерименту.
Під час судового розгляду захист не ставив питання про визнання вказаного доказу недопустимим, навпаки, просив врахувати його при прийнятті судом рішення. Також просив не відкладати розгляд справи з метою отримання даних про реагування на ухвалу колегії суддів від 11 квітня 2018 року, якою повідомлено прокуратуру Сумської області та Головне управління Національної поліції України в Сумській області про факти повідомлені ОСОБА_7 щодо незаконного затримання останнього та застосування насильства з боку працівників Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області.
Слід зазначити, що вказана ухвала направлялася до Головного управління Національної поліції України в Сумській області, Прокуратури Сумської області, Генеральної прокуратури України. Однак, на час винесення вироку, до суду надійшов лише висновок службового розслідування, затверджений Начальником ГУ НП в Сумській області 02.06.2018 року, в якому зазначено, що відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування щодо можливих неправомірних дій поліцейських Глухівського ВП відносно ОСОБА_7 визнано такими, що не знайшли свого підтвердження.
З урахуванням викладених обставин, суд не знайшов законних підстав ставити під сумнів вищезазначений доказ, тим більше, що сторона захисту проти цього заперечувала.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 99-А від 13.12.2017 року, механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 вцілому не виключає можливості їхнього утворення за обставин, на які вказував підозрюваний в ході проведення слідчого експерименту.

Також у вказаному висновку експерт зазначив, що взаєморозташування потерпілого та нападаючого в момент завдання тілесних ушкоджень, а також положення потерпілого в момент завдання тілесних ушкоджень могло бути будь-яким доступним для їхнього нанесення. Переважна більшість тілесних ушкоджень, що виявлені у потерпілого, спричинені по передній поверхні. Враховуючи характер виявлених ушкоджень, причину смерті потерпілого, дані огляду місця події, найбільш імовірне положення потерпілого горизонтальне або близьке до цього з обличчям зверненим догори або близьке до цього. Об`єктивних судово-медичних даних про зміну положення тіла під час проведення експертизи не виявлено.

Крім того, на запитання слідчого у постанові про призначення експертизи щодо того, який проміжок часу пройшов між нанесенням тілесних ушкоджень, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та його смертю, експерт вказав, що проміжок часу від початку удушення (перекриття просвіту дихальних шляхів) до повного згасання дихання і серцевої діяльності за загальним правилом триває в середньому 5-6 хв (від 3-4 до 10-15 хв). Також даному перебігу асфіксії передує той стан, коли потерпілий знаходився в стані без свідомості або подібних станах з проявами кровотечі. Цей період часу, як і сам перебіг асфіксії індивідуальний для кожного окремого організму і залежить від інтенсивності кровотечі, положення тіла потерпілого, а також від внутрішніх та зовнішніх факторів.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_26 , який надавав відповідний висновок, дав аналогічні пояснення. Також пояснив, що потерпілий після отриманих тілесних ушкоджень дійсно міг говорити, як про це казав ОСОБА_7 , але з порушенням фонації, тобто міг шипіти, хрипіти. Однак, підтвердив, що об`єктивних даних вважати те, що ОСОБА_8 переміщувався після нанесення ударів, від яких помер, немає. Крім того, зазначив, що від моменту нанесення ушкоджень на обличчі і шиї до смерті потерпілого минуло максимально 30 хв.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 908 від 04.12.2017 року ОСОБА_7 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення злочину ОСОБА_7 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час примусових заходів медичного характеру не потребує.

Досліджені вище докази не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, отриманий в установленому законом порядку.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_8 смерть за встановлених судом обставин.
Разом з тим суд не погоджується з обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті, що обвинувачений при вчиненні злочину діяв з прямим умислом, тобто не лише усвідомлював характер своїх діх та передбачав суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, а й бажав їх настання.
З огляду на положення ст.24 КК прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто підставою розмежування двох видів умислу є те, що при прямому умислі винувата особа бажає настання суспільно небезпечних наслідків, а при непрямому виявляє байдужість до таких наслідків, не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Свідомість при непрямому умислі є аналогічною свідомості в умислі прямому. І в цьому разі свідомість особи включає до себе розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, в тому числі характеру і значення об`єкта і предмета посягання, характеру дії і бездіяльності, а також місця, часу, способу їх вчинення та ін. Вона також містить розуміння суспільної небезпечності, шкідливості свого діяння і його наслідків.

Передбачення при непрямому умислі має свою розпізнавальну особливість. Як і при прямому умислі, воно носить конкретний характер. Особа в цьому разі чітко усвідомлює, що саме її конкретна дія чи бездіяльність може спричинити конкретний суспільно небезпечний наслідок, і тим самим передбачає загалом розвиток причинного зв`язку між діянням і можливим наслідком. Проте цей наслідок особа передбачає лише як можливий результат свого діяння. Передбачення неминучості настання наслідку при непрямому умислі виключається. Воля особи в цьому разі не спрямована на досягнення суспільно небезпечного наслідку. Саме в цьому і полягає розпізнавальна особливість передбачення наслідків при непрямому умислі. Але основна сутність непрямого умислу - в його вольовій ознаці. Особливість такої ознаки полягає у відсутності бажання настання суспільно небезпечного наслідку. Незважаючи на передбачення такого наслідку, особа не відчуває потреби в його досягненні, воно не потрібно їй ні як основний, ні як проміжний наслідок. Тут має місце ситуація, при якій особа, не спрямовуючи свою волю на досягнення наслідку, все ж таки свідомо допускає його настання. Частіше за все таке свідоме допущення виражається в байдужому ставленні до наслідків. Інакше кажучи, особа, не будучи зацікавленою у настанні суспільно небезпечного наслідку свого діяння, все ж допускає таку можливість.

Судом встановлено, що обвинувачений на момент спричинення ним ударів потерпілому в життєво важливі органи предметами травмуючої дії усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду передбачав його суспільно небезпечні наслідки. Разом з тим, виходячи з пояснень обвинуваченого, який зазначив, що не бажав вбити потерпілого; характеру стосунків, які складися між потерпілим і обвинуваченим, які здебільшого неприязний характер не носили; тих обставин, що конфлікт виник спонтанно, потерплій на момент завершення нанесення тілесних ушкоджень був живий і обвинувачений не вчиняв будь-яких дій для досягнення мети вбивства, хоча мав реальну можливість, у колегії суддів існує переконання, що обвинувачений не бажав настання смерті потерпілого, але свідомо припускав її настання, виходячи з вищеописаного характеру протиправних дій, тобто діяв з непрямим умислом.
За таких обставин судом було змінено обвинувачення в частині формулювання форми умислу на вчинення злочину.
Однак, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи захисту про відсутність у ОСОБА_7 умислу на вбивство, оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій особі не виключає наявності умислу на вбивство, з огляду на спосіб нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізацію та кількість.
В даному випадку має місце непрямий умисел, при якому особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання.
За таких обставин підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, як про це ставилось питання стороною захисту, не вбачається.
Поряд з цим вид умислу підлягає врахуванню при призначенні особі винного покарання.
Під час судового розгляду також не знайшов підтвердження факт того, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілому було нанесено таке ушкодження як перелом 10 ребра.
Так, згідно пояснень обвинуваченого, потерпілий під час нанесення йому ударів перебував в положенні лежачи на спині і удари він йому наносив лише по голові та в область шиї.
Підстав недовіряти вказаним поясненням обвинуваченого у суду немає, з огляду на те, що попередні пояснення повністю узгоджувалися з іншими доказами у справі, та з огляду на те, що даний факт будь-яким чином становище обвинуваченого не погіршує, а тому йому немає підстав говорити неправду.
Також вказані пояснення обвинуваченого узгоджуються з такими доказами: у висновку експерта № 99А зазначено, що враховуючи характер виявлених ушкоджень, причину смерті потерпілого, дані огляду місця події, найбільш імовірне положення потерпілого горизонтальне або близьке до цього з обличчям зверненим догори або близьке до цього; згідно висновку експерта № 99 перелом 10 ребра має місце по задньо-аксилярній лінії (тобто ззаду на спині), таке ж зазначив і експерт у судовому засіданні; згідно пояснень експерта та висновку експертизи № 99А об`єктивних даних вважати те, що ОСОБА_8 переміщувався після нанесення ударів, від яких помер, не має. Більш того, експерт в судовому засіданні пояснив, що людина може жити з перелом ребра і не відчувати особливих больових відчуттів, а свідки зазначили, що ОСОБА_8 часто били за крадіжки.

З урахуванням зазначеного, судом виключено з обвинувачення посилання на те, що внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було завдано ушкодження у виді перелому 10 ребра, оскільки в межах даного кримінального провадження цей факт не підтвердився.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, характер злочину, який вчинено не з прямим умислом, його обставини, зокрема, те, що: обвинуваченим було нанесено потерпілому не менше 7 ударів в життєво важливі органи, поведінка потерпілого, що був в стані сильного алкогольного сп`яніння, яка передувала вчиненню злочину, носила негативний по відношенню до обвинуваченого характер, посткримінальна поведінка обвинуваченого не свідчила про байдуже ставлення до вчинених ним дій, оскільки останній будь-яким не намагався уникнути проведення розслідування даного факту, сприяв досудового розслідуванню, а також судовому слідству, неодноразово висловлював жаль з приводу вчиненого.
Також при призначенні покарання, суд враховує вік обвинуваченого, те, що він не працює, не одружений, дітей не має, раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання обвинувачений характеризується негативно, в той же час свідки під час судового розгляду характеризували обвинуваченого як з позитивного так і негативного боку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
При цьому доводи обвинуваченого щодо того, що він не хотів вбивати потерпілого, цим самим не визнаючи вину саме в умисному вбивстві, на переконання суду, жодним чином не свідчать про те, що він не шкодує, що вчинив злочин, у вчиненні якого його визнано винним. Щирість його висловлювань у суду не викликає сумніви.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд враховує те, що потерпілий будь-якої позиції щодо розміру та виду покарання суду не висловив, поклався в даному питанні виключно на розсуд суду.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою він визнається винним, наближених до мінімальних. Приходячи до такого висновку, суд також виходив з того, що вчинення даного злочину по суті є наслідком систематичного зловживання алкогольними напоями як винним так і потерпілим (що, звичайно, свідчить про наявність обтяжуючої покарання обставини), однак не є наслідком виключної суспільної небезпечності особи обвинуваченого, щобв такому випадку вимагало б більш суворого покарання. Тому, саме відповідне покарання буде достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з метою забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді семи років шість місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 03 листопада 2017 року.
Продовжити ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 742,20 грн.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2017 року та речові докази, зазначені у постановах слідчого від 06.11.2017 року та 26.12.2017 року (а.с.163-168) знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка тримається під вартою, строк на оскарження обраховується з моменту отримання копії вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3