Справа № 639/7121/17
Провадження № 1-кп/639/186/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 05.10.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001995 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки,громадянки України,із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимої 13.03.2017р. Жовтневим райсудом м.Харкова за ст.125 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2017р. приблизно о 18 год.35 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , почула, що прийшла її сусідка ОСОБА_5 1947р.н.,з якою у неї склалися неприязні стосунки на грунті раніше сформованих неприязних відносин.

Саме в той час у неї виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 спочатку вийшла до спільного коридору, а потім діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння щодо особи похилого віку, застосовуючи фізичне насилля, зненацька для ОСОБА_5 , коли та нахилилася до стоячої на підлозі сумки, нанесла два удари правою ногою по правому плечу.

Після цього ОСОБА_6 , вважаючи виконаними всі дії, які вона вважала необхідними для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, припинила її побиття та залишила місце події.

В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_5 синець на зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №6602-ая/2017р. від 24.10.2017р.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину не визнала та показала суду, що 31.08.2017р. після обіду її запросила до себе у гості сусідка ОСОБА_7 , на прохання якої вона підшивала її онуку брюки. У сусідки вона перебувала у гостях до 19г.30хв. -20 год., після чого повернулася додому. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій вона не спричиняла, остання могла отримати ушкодження будь-де, оскільки жебракувала. Просила суд її виправдати.

Крім невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 31.08.2017р. після 18 год. вона поверталася додому у супроводі знайомого ОСОБА_8 , який допоміг донести їй сумку додому. У сусідній кімнаті її комунальної квартири загавкала собака ОСОБА_6 . Остання вискочила у коридор та несподівано безпідставно нанесла їй два удари ногою по правому плечу, потім втекла. Це відбулося на очах свідка ОСОБА_8 , який перебував на порозі біля вхідних дверей до приміщення. Потім він пішов. Наступного дня вона звернулася до лікаря, у відношенні неї провели судово-медичну експертизу. Заявила цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди у розмірі 200 грн., моральної шкоди- 2000 грн. Просила призначити ОСОБА_6 суворе покарання.

-показами свідка ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні, згідно яких ОСОБА_5 була раніше його знайомою, проживала неподалік. Він неодноразово супроводжував її додому, оскільки вона побоювалась своєї сусідки по комунальній квартирі ОСОБА_6 , з якою постійно конфліктувала. Він двічі був свідком побиття обвинуваченою потерпілої ОСОБА_5 . Наприкінці серпня-початку вересня 2017 року, точну дату не пам`ятає, у світлий час доби біля 17-18 год. , коли він провів ОСОБА_5 із сумкою додому, її сусідка ОСОБА_6 вискочила у загальний коридор, почала кричати ,потім несподівано нанесла два удари ОСОБА_5 чи по нозі, чи по плечу потерпілої. Потім конфлікт припинився, він пішов додому. Зазначив, що точне місце нанесення ударів потерпілій вказати не може через значний проміжок часу, що сплинув, але під час слідчого експерименту на досудовому слідстві він все детально пам`ятав, показував та розказував про це слідчому у присутності понятих.

Також винуватість ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-заявою ОСОБА_5 від 05.09.2017р. про скоєння відносно неї 31.08.2017р. гр. ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.125 КК України та притягнення її кримінальної відповідальності (а.с.7 к/п);

-висновком судово-медичної експертизи №6602-ая/17 від 24.10.2017р., відповідно до якого у ОСОБА_5 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді синцю на зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині. Дане ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету,індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразилися, за механізмом удару або удару стиснення та могло бути отримано за 6-8 діб до проведення первинного огляду, тобто не виключено, що і у строк вказаний у постанові слідчого-31.08.2017р. За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.31-32 к/п);

-даними протоколу слідчого експерименту від 20.10.2017р. та фото таблиці до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 у присутності двох понятих , експерта ОСОБА_10 , в ході якого потерпіла показала механізм та спосіб нанесення їй тілесних ушкоджень. В ході проведення даної слідчої дії від його учасників зауважень та доповнень не надходило(а.с. 24-29 к/п);

-висновком судово-медичної експертизи № 6641 ая/17 від 24.10.2017 року, згідно якого показання гр. ОСОБА_5 , дані нею при проведенні слідчого експерименту від 20.10.2017 року, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у неї тілесного ушкодження (а.с. 34-35 к/п);

-даними протоколу огляду місця події від 31.10.2017р. (а.с.38-39 к/п) та фото таблиці до нього, згідно якого слідчим було оглянуте місце вчинення злочину - загальний коридор на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , вказане місце розташування дверей обох кімнат та відстань між ними, вказана загальна площа коридору.

-даними слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 28.11.2017р. (а.с.43-53 к/п) та фото таблицею до нього ,згідно якого свідок на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 у присутності двох понятих показав та розказав про обставини вчинення злочину, за допомогою статиста розкрив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 -двох ударів правою ногою по правому плечу останньої. В ході проведення даної слідчої дії від його учасників зауважень та доповнень не надходило.

Разом з тим, версія обвинуваченої та сторони захисту щодо відсутності конфлікту між нею та потерпілою ОСОБА_5 31.08.2017р. та неможливості завдання тілесних ушкоджень потерпілій не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , показання якої викладені вище, категорично вказувала на умисність дій ОСОБА_9 , детально та послідовно розповіла про механізм нанесення їй тілесних ушкоджень останньою. Показання потерпілої підтверджуються даними висновків судово-медичних експертиз№6602-ая/17 та № 6641 ая/17 від 24.10.2017 року , досліджених судом, щодо способу та механізму завдання тілесних ушкоджень. Крім того, показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , який вказав на факт заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій, іншими письмовими матеріалами кримінального провадження, наведеним вище.

Крім того, доводи обвинуваченої та сторони захисту спростовуються також вироком Жовтневого райсуду м.Харкова від 13.03.2017р.,згідно якого ОСОБА_6 вже була визнана винною у спричиненні гр. ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень 06.07.2015р. та піддана штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави. Даний вирок набрав законної сили.

Разом із тим, у судовому засіданні була допитана свідок захисту ОСОБА_11 ,яка підтвердила факт перебування ОСОБА_6 у неї в гостях 31.08.2017р. у період з 17-30 год. по 19-30 год., а тому неможливість спричинення нею тілесних ушкоджень потерпілій.

Проте, суд не приймає до уваги покази вказаного свідка та відноситься до них критично, оскільки вони не підтверджуються іншими будь-якими доказами, спростовуються показами потерпілої ОСОБА_5 ,свідка ОСОБА_8 , іншими письмовими матеріалами кримінального провадження, наведеним вище.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані в судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 в умисних діях, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_12 встановлено, що вона раніше судима, судимість не погашена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою , яка досягла пенсійного віку .

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_12 суд виходить з положень ст.ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, наведених вище, ставлення обвинуваченої до вчиненого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання в межах санкції за частиною 1 статті 125 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із цим, судом встановлено, що ОСОБА_12 раніше судима 13.03.2017р. Жовтневим райсудом м.Харкова за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави, однак дотепер штраф нею не сплачено(а.с.108), тому суд остаточно призначає їй покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів справи потерпіла ОСОБА_5 ,1947р.н., ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №5369 від 6.04.2018р.(а.с.66). За таких обставин, суд вважає, що заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином слід залишити без розгляду, оскільки ніхто з правонаступників померлої з відповідною заявою до суду про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача не звернувся, що не позбавляє їх в майбутньому звернутися з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речових доказів та процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає. Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого райсуду м.Харкова від 13.03.2017 року у виді штрафу у розмірі 850 грн. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1