Справа № 442/2127/18
Провадження № 1-кп/442/277/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001633 від 12.08.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залокоть Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: 17.02.2011 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік; 20.12.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.345 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік; ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2017 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено в місця позбавлення волі згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2016 року;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ;

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

встановив:
ОСОБА_3 на початку липня 2017 року, в обідню пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинене металопластикове вікно проник в будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав гроші в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України становило 77 832, 3 грн., які належали ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, через певний проміжок часу, в один з днів липня 2017 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинене металопластикове вікно знову проник в будинок АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав гроші в сумі 5000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України становило 128 720, 5 грн., 300 Євро, що згідно курсу Національного Банку України становило 8 976, 39 грн. та 3500 грн., які належали ОСОБА_7 , та золоті ювелірні вироби, які належали ОСОБА_6 , а саме: золотий ланцюжок, 585 проби, довжиною 50 см., вагою 5 грамів, вартістю 4 400 грн., золотий ланцюжок, 585 проби, довжиною 35 см., вагою 3 грами, вартістю 2 640 грн., золотий кулон у вигляді літери «Г», 585 проби вагою 1 грам, вартістю 950 грн., золоті жіночі сережки 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 2 850 грн., золоте жіноче обручальне кільце 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 3400 грн., золотий жіночий перстень 585 проби, вагою 1, 5 грам, вартістю 1450 грн.. золотий жіночий перстень 585 проби, вагою. 2 грами, вартістю 1 900 грн.

За вказаних обставин ОСОБА_3 викрав майна потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 142 196, 89 грн. та майна потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 21 275 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю. Суду пояснив, що орієнтовно в липні 2017 року проник через відчинене вікно в будинок потерпілих і викрав гроші. Гроші були в шафі, в кишені шуби. Про те, де господарі зберігають кошти знав, оскільки проживав в колишньою дружиною потерпілою по справі в даному будинку 2 роки. Через деякий час знов проник у вказаний будинок і викрав кошти та коштовності. Кількість викраденого та опис співпадають з тим, що перераховано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнав в повному обсязі, зобовязується матеріальну та моральну шкоду останнім відшкодувати. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим і визнає фактичні обставини доведеними.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, та вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім цього, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив інкриміновані злочини під час іспитового строку, разом з тим, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває, під час вчинення даних злочинів був інвалідом 3 групи.

Обставинами, які суд бере до уваги як помякшуючі відповідно до ст. 66 КК України при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є те, що він щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, є учасником бойових дій, на момент вчинення злочинів був інвалідом 3 групи загального захворювання.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до положень ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. А томі остаточну міру покарання ОСОБА_3 слід визначити з врахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2016 року

У кримінальному провадженні Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено цивільні позови. Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 просить суд стягнути з ОСОБА_3 в його користь матеріальну шкоду, завдану вчиненням інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень в сумі 240 029, 19 грн., та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Потерпіла ОСОБА_6 просить суд стягнути з ОСОБА_3 в її користь матеріальну шкоду, завдану вчиненням інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень в сумі 21 275 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»(з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір .

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що цивільні позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід задовольнити в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368, 369,370, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно статті 71 КК України частково приєднати не відбуту ОСОБА_3 міру покарання, визначену вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 20.12.2016 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання з 05.01.2018 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 21 275 (двадцять одну тисячу двісті сімдесят пять) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч ) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволити .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 240029,19 (двісті сорок тисяч двадцять девять) гривень 19 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 20 000 (двадцять тисяч ) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1