Номер провадження: 11-кп/785/712/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження №0000914 від 19.06.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.09.2016 року вироком Приморським районного суду м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три)роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

встановив:

оскаржуваним вироком суду затверджено угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. У відповідності до вимог ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2016 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців 1 (одного) дня позбавлення волі. Вироком суду ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято під варту у залі суду. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 20.02.2018 року.Вироком суду вирішено питання про речові докази та скасування арешту, застосованого в рамках кримінального провадження
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», а також дію ч.5 ст.72 КК України, зарахувавши йому один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вказуючи при цьому на те, що суд першої інстанції помилково не застосував дію цих законів.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Щодо доводів апелянта про незастосування до нього судом першої інстанції положень Закону України «Про амністію у 2016 року» та ч. 5 ст. 72 КПК України, то апеляційний суд вважає їх неспроможними, з огляду на таке.
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, яких відповідно до цього Закону може бути звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б давали підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 дії Закону України «Про амністію у 2016 року», а сам ОСОБА_9 таких даних ні в суді першої інстанції, ні апеляційному суду не надав, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав застосування до ОСОБА_9 дії Закону України «Про амністію у 2016 року».
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та змісту вироку районного суду на стадії досудового розслідування та судового розгляду в районному суді запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою не обирався, а був застосований вироком районного суду, після оголошення його обвинувачений був взятий під варту.
За таких підстав, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року щодо зарахування в строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення ОСОБА_9 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відсутні такі підстави і за результатами апеляційного перегляду вироку.
За таких умов, суд першої інстанції, правильно врахувавши обставини справи в їх сукупності, на законних підставах затвердив угоду про примирення та ухвалив вирок, яким визнав обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також на законних підставах не застосував при вирішенні питання щодо обчислення та зарахування строку покарання Закон України «Про амністію у 2016 року» та ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.

За таких умов, доводи апелянта є необґрунтованими, а тому вирок районного суду не може бути визнаний незаконним внаслідок невірного застосування закону про кримінальну відповідальність та служити підставою для його зміни або скасування.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_9 не містить підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку суду, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок районного суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси, яким затверджено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000914від 19.06.2017 року та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4