Справа № 495/4073/16-к
№ провадження 1-кс/495/1956/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Білгород - Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
В клопотанні зазначено, що 10.05.2015 року у м. Білгород-Дністровському Одеської області ОСОБА_5 , у зв`язку з поїздкою до Російської Федерації, за попередньою домовленістю зі своїм знайомим ОСОБА_6 , передав останньому на тимчасове зберігання в м. Білгород-Дністровський, придбаний за власні кошти у 2013 році автомобіль марки «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, об`єм двигуна 1587, кузов № НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого згідно облікових даних Міністерства внутрішніх справ є матір ОСОБА_5 ОСОБА_7 , а також технічний паспорт серії НОМЕР_3 на даний автомобіль та ключі від нього.
Згідно досягнутої усної домовленості ОСОБА_6 не мав права використовувати автомобіль, відчужувати його, а після повернення ОСОБА_5 до м. Білгород-Дністровського, - повернути останньому транспортний засіб, технічний паспорт та ключі від автомобіля у тому ж стані.
Однак, ОСОБА_6 наміру виконувати взятих на себе обов`язків щодо зберігання транспортного засобу «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, об`єм двигуна 1587, кузов № НОМЕР_2 , синього кольору у м. Білгород-Дністровському, не мав, та розраховуючи на те, що його злочинні дії будуть не помічені, у проміжок часу з 10.05.2015 року до 12.05.2015 року, точну дату органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись у місті Білгород-Дністровському Одеської області, діючи умисно, достовірно розуміючи незаконний характер своїх дій та факт відсутності у нього будь-яких повноважень на використання та розпорядження чужим транспортним засобом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, шляхом вільного доступу протиправно заволодів вказаним автомобілем, здійснивши рух на ньому з території міста Білгород-Дністровського до міста Одеси.
Далі, 12.05.2015 року, в післяобідній час, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , знаходячись на території автомобільної стоянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 53-а, продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, передав вказаний автомобіль раніше не знайомому йому громадянину ОСОБА_8 у якості предмету договору купівлі-продажу.
Підтвердженням передачі транспортного засобу «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, об`єм двигуна 1587, кузов № НОМЕР_2 , синього кольору, послугувала розписка щодо продажу зазначеного транспортного засобу та передачі 2500 тис. доларів США, яка складена між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який являється товаришем ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 направились до ТОВ Авто-Мотор-Сервіс-Трейдінг-Компані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 52, корп. 3, кв. 39, з метою оформлення довідки-рахунку для перереєстрації вищевказаного транспортного засобу.
Наступного дня ОСОБА_10 поїхав до ВРЕР № 1 м. Одеса, вул. Корольова, 5, де зареєстрував транспортний засіб «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, об`єм двигуна 1587, кузов № НОМЕР_2 , синього кольору на себе.
В подальшому ОСОБА_6 вилучені грошові кошти в розмірі 2500 тис. доларів США обернув на свою користь.
Спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 69851 (шістдесят девять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) гривню 00 (нуль) копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, яке завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
30.06.2017 ОСОБА_6 заочно було повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Допитати в якості підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося можливим, оскільки місце знаходження останнього не відоме.
Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, також перешкоджати розслідуванню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий звернувся до з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого та прокурора, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.
При вирішені питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, 30.06.2017 ОСОБА_6 заочно було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Допитати в якості підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося можливим, оскільки місцезнаходження останнього невідоме.

При цьому, в матеріалах справи не міститься жодних документів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_6 не з`являється на виклики слідчого та оголошений в розшук.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про підозру та необхідність з`явлення до органів слідства, у зв`язку з чим останній переховується від органів досудового розслідування, тому дане клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя