н/п 1-кс/640/7637/18
"24" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
потерпілої - ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 ,
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_6 ,
До Київського районного суду м. Харкова 23.07.2018 о 14 год. 35 хв. надійшло клопотання, в якому заявник ОСОБА_3 , діючи як потерпіла та законний представник потерпілої ОСОБА_4 , просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , загальною вартістю 17 873 грн. 00 коп.; 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальна вартість 53 486 грн. 00 коп., власником яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; накласти арешт без права користування на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , видане 17.07.2012, № дв. 1GR0030622, № куз. НОМЕР_4 , та автомобіль «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_7 , власником яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , але зареєстрованих за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ; розглянути дане клопотання не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, без виклику власника майна підозрюваної ОСОБА_7 або інших власників майна.
10.07.2018 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху підозрюваною, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13.07.2018 обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 в межах строку досудового розслідування на 56 днів до 06.09.2018 включно, без визначення застави.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13.07.2018 залишено без змін.
Під час досудового слідства за кримінальним провадженням ОСОБА_3 , яка є рідною матір`ю загиблого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнана потерпілою, також потерпілою була визнана рідна сестра загиблого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені і в інтересах якої діє законний представник - мати ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є неповнолітню особою, а тому її мати ОСОБА_3 , керуючись ст. ст. 44, 64 КПК України, є законним представником і під час досудового слідства представляє інтереси малолітньої доньки.
На обґрунтування клопотання також зазначає, що 23.07.2018 потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до органу досудового розслідування з позовною заявою, в якій пред`явили до підозрюваної (відповідача) ОСОБА_7 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі - 20 000 000 грн. 00 коп.
Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 130686679 від 12.07.2018 документально свідчить, що підозрювана (відповідач) ОСОБА_7 є власником нерухомого майна: будинку АДРЕСА_1 , загальною вартістю 17 873 грн. 00 коп. та 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальна вартість 53 486 грн. 00 коп.
Регіональний сервісний центр в Харківській області на ім`я адвоката ОСОБА_5 надіслав відповідь від 18.07.2018 за № 31/20-3164 за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані транспортні засоби «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 видане 17.07.2012, № дв. 1GR0030622, № куз. НОМЕР_4 , та «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_7 .
Вказує в клопотанні, що правовий аналіз ч. 3 ст. 11 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63 СК України свідчить, що транспортні засоби «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 видане 17.07.2012, № дв. 1GR0030622, № куз. НОМЕР_4 , та «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_7 , були придбані та зареєстровані на ім`я ОСОБА_8 у шлюбі з ОСОБА_7 , в наслідок чого є об`єктами права спільної сумісної власності, а ОСОБА_7 є власником частини зазначених об`єктів спільної сумісної власності.
Зазначені автомобілі відносяться до неподільних речей, саме тому арешт накладається на неподільну річ в цілому, а не на частину належну підозрюваній ОСОБА_7 . ОСОБА_8 помер, а тому на сьогоднішній день єдиним власником вищенаведених автомобілів і користувачем є ОСОБА_7 , для уникнення управління підозрюваною автомобілями, розібрання автомобілем на запчастини та подальшого продажу, просить накласти арешт без користування.
Заявник зазначає, що при повідомленні підозрюваної ОСОБА_7 або іншого власника майна про розгляд даного клопотання про арешт майна, виникають ризики відчуження майна шляхом його продажу або іншого виду відчуження, що призведе до втрати цього майна і у подальшому унеможливить виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_7 грошової компенсації за шкоду завдану кримінальними правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 286 КК України.
Потерпіла та законний представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні не підтримала клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 видане 17.07.2012, № дв. 1GR0030622, № куз. НОМЕР_4 , в іншій частині клопотання підтримала просила його задовольнити.
Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні частково підтримав подане клопотання, в частині накладення арешту на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 видане 17.07.2012, № дв. 1GR0030622, № куз. НОМЕР_4 , клопотання не підтримав, вказуючи, що такий арешт вже накладено, хоча і з інших підстав. Також адвокат зазначав про наявність ризиків щодо відчуження зазначеного вище майна в іншій частині, стосовно якого подано клопотання, посилаючись на конкретні обставини зміни права власності щодо квартири, вказаної вище.
В судовому засіданні слідчий щодо вирішення питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно покладався на розсуд суду.
Оскільки заявник ОСОБА_3 , яка звернувся з клопотанням, представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні довели наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Більш того, вказана обставина не позбавляє власника майна права апеляційного оскарження у встановленому порядку цієї ухвали, подання заяви в порядку ст. 174 КПК України,в разі незгоди з даною ухвалою.
Слідчий суддя, розглянувши вказане клопотання в строки та порядку, визначеними ст. 170-173 КПК України, враховуючи також ст. 7 КПК України, в тому числі положення ст. 26 КПК України, в межах клопотання, що було підтримано заявником та представником потерпілих в судовому засіданні, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
10.07.2018 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 130686679 від 12.07.2018, ОСОБА_7 на праві приватної власності належить будинок загальною площею: 61,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 та на праві приватної власності 2-кімнатна квартира, загальною площею: 47,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10-11).
В порядку та на підставі положень ч. 4 ст. 172 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Враховуючи дані, надані адвокатом ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання, про начебто зміну власника стосовно зазначеної квартири ще 14.06.2018, згідно отриманих ним даних Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 131905601 від 24.07.2018 (а.с. 49), та враховуючи, що Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 130686679 від 12.07.2018 такі дані в зазначеному Реєстрі були відсутні (а.с. 10), на запит суду 24.07.2018 отримані дані щодо зміни права власності на квартиру на підставі рішення від 14.06.2018, запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 14.07.2018 (а.с. 33-34).
Враховуючи доводи клопотання та доводи адвоката ОСОБА_5 в ході його розгляду , у відповідності до положень ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність сукупності підстав, розумних підозр вважати, що вказане майно може виступати для можливого забезпечення в подальшому цивільного позову, тому, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, клопотання про арешт майна в цій частині стосовно вказаних вище будинку та квартири на теперішній час підлягає задоволенню.
На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Отже, враховуючи положення ст. 2, ст. 7, ст. ст. 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення в цій частині клопотання, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки заявником доведено, що накладання арешту на вказане нерухоме майно забезпечить цивільний позов потерпілої та законного представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, а тому підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на будинок АДРЕСА_5 , м. Харків, проспект Перемоги, буд. 77, шляхом заборони їх відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його відчуження, що не позбавляє власника права користування цим майном.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_7 , виходячи з наступного.
Згідно повідомлення заступника начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області від 18.07.2018 № 31/20-3164, згідно даних автоматизованого обліку РСЦ МВС України в Харківській області та державного реєстру МВС України, автомобіль «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_7 , належить ОСОБА_8 (а.с. 13), померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 37-38).
До компетенції слідчого судді не належить встановляти право власності на майно після померлої особи в порядку спадкування при вирішенні питання про арешт майна, а тому в цій частині клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Накласти арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) на наступне майно:
АДРЕСА_5 область, м. Харків, проспект Перемоги, буд. 77,
шляхом заборони їх відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1