Провадження № 1-кс/520/5941/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000847 від 20.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Виконкому Одеської обласної ради депутатів трудящих від 15.09.1970 № 482 на земельній ділянці 7-го кілометру Овідіопольської дороги Облпостачзбуту передано у користування земельну ділянку для будівництва та розміщення бази.

За результатами проведеної інвентаризації споруд 27.03.2003 Овідіопольським РБТІ складено та видано ВАТ «Одесоблспостачзбут», який є правонаступником Облпостачзбут, технічний паспорт на виробничі та невиробничі споруди, які розташовані за адресою Авангардівська селищна рада, 7-й км Овідіопольської дороги, вул. Базова, 12Б, з якого вбачається наявність споруд, а саме: адмінбудинок, 1А, 231,10 кв.м.; котельня, 2Б, 87,0 кв.м., майстерня зарядна, 3В, 450 кв.м.; навіс-склад, 4Г, 504,0 кв.м.; склад «ДОК», 5Д, 384,0 кв.м.; склад «МОДУЛЬ-2», 6Е, 945,0 кв.м.; склад «Модуль - 1», 7Ж, 1332,0 кв.м.; насосна (пожежна), 8З, 65,0 кв.м.; вагова, 9И, 12,0 кв.м.; дизельна (пожежна), 10К, 62,40 кв.м.; пожежний резервуар, 13 №1; трансформаторна підстанція, 14 №2; майданчик з краном, 15 № 3; колія залізної дороги, 16 № 4; відмостки, 17 I, ворота, 18 №5, огорожа, 19 №6.

На підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації № 1659 від 14.12.2006, виконкомом Авангардівської селищної ради ВАТ «Одесоблпостачзбут» 06.02.2007 видано свідоцтво про право власності на усе вище вказане нерухоме майно.

Рішенням № 112- IV Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області IV сесії IV скликання від 10.08.2006 ВАТ «Одесоблпостачзбут» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з відведення в оренду земельної ділянки орієнтовної площею 2,98 га за адресою: смт Авангард, вул. Базова, 12Б.

На підставі договору суборенди нежитлового приміщення № 58 від 27.02.2012, за письмовою згодою Дочірнього підприємства «Кристал», ВАТ «Одесоблпостачзбут», орендарем ФОП ОСОБА_5 передано ФОП ОСОБА_6 у користування нежитлове приміщення площею 250 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Жодних угод ТОВ «Одесоблпостачзбут» та ДП «Кристал» щодо відчуження вказаного предмету оренди на користь ОСОБА_6 та його тестя ОСОБА_7 не укладалось.

Утім, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вказане майно передано йому виключно у строкове платне користування, тобто ввірене йому на підставі цивільно-правової угоди, діючи протиправно шляхом обману з метою привласнення чужого майна (складських приміщень), здійснив об`єднання двох окремих приміщень розмістивши між спорудами бетонні перекриття (на рівні даху), а також огородження їх парканом разом із відкритою площадкою на якій розміщено козловий кран.

Вказаний промислово-рельсовий кран введений до експлуатації 29.12.1976 року підприємством, правонаступником якого є потерпілий - ТОВ «Одесоблпостачзбут», що підтверджується актом робочої комісії про приймання завершеного будівництва відкритого майданчику з козловим краном від 29.12.1976.

Закривши територію, на якій розміщено орендовані приміщення, самовільно встановленими парканами, розмістивши власну охорону та системи безпеки, тобто позбавивши у такий спосіб власника доступу до них, фактично привласнивши промислово-рельсовий кран та орендовані споруди, ОСОБА_6 з метою завершення протиправного наміру вчинив дії направлені на розтрату ввіреного йому майна.

Зокрема, розуміючи необхідність повернення майна власнику після спливу строку дії договору, який укладено на 11 місяців, тобто з 27.01.2013, будучи обізнаним про те, що вказане майно не належить до категорії самочинно збудованого, з метою оформлення на нього прав, яке необхідно останньому для легалізації його неправомірного походження, ОСОБА_6 , будучи відповідальною особою за збереження та повернення його власнику, залучив до скоєння кримінального правопорушення близького родича свого тестя ОСОБА_7 , від імені якого замовив невстановленим на цей час слідством особам складання проекту позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно, для обґрунтування якого завчасно підшукав відомості про контрагентів, які насправді жодних будівельно-монтажних угод не виконували, надав копії договорів з ними, визначивши у них дату 2008 рік, а також умовив ОСОБА_7 12.06.2012 підписати позовну заяву про визнання права власності до суду за відсутності будь-якого спору з Авангардівською селищною радою Овідіопольського району та оскарження, порушення прав ОСОБА_7 .

Зокрема, до суду надано договір субпідряду № 257/08 від 01.08.2008, предметом якого є виконання будівельних робіт зі зведення складських приміщень. Договір укладений від імені ОСОБА_7 та ТОВ «Релан», від імені якого діяв директор ОСОБА_8 . Також, між вказаними особами укладено договір № 131/04 від 04.04.2008 про складання кошторисної документації.

Разом з цим, за результатами моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень України, а саме з ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.12.2013 у справі № К-33632/10-С, а також з вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.07.2010 у справі № 1-111/2010, яким засуджено винну особу за ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, вбачається, що ТОВ «Релан», , є підприємством з ознаками фіктивності, керівником якого у 2008 року значився ОСОБА_9 .

За результатами розгляду Овідіопольським районним судом Одеської області судової справи № 2-2850/12 ухвалено рішення 12.07.2012 про задоволення позову ОСОБА_7 та заяви останнього про ухвалення додаткового рішення від 16.08.2012, які скасовані ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012 у справі № 22-ц/1590/10572/2012, за результатами розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області, з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Спірне майно обтяжене (арештоване) на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 02.11.2012, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.11.2012 внесено запис щодо арешту усього майна ОСОБА_7 , у тому числі за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 , розуміючи юридичні наслідки відмови суду у задоволенні позову про визнання права власності ОСОБА_7 , за для безоплатного вибуття якого він раніше вчинив усі залежні від нього протиправні дії, усвідомлюючи відсутність правових підстав для подальшого утримання майна ТОВ «Одесоблпостачзбут», маючи єдиний злочинний намір, вирішив повторно здійснити оформлення прав власності на чуже майно.

Задля цього ним на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 25.07.2012, виданої йому ОСОБА_7 , до Департаменту ДАБІ України в Одеській області подано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації «Про реконструкцію складської бази (адміністративної будівлі) літ. «А», складу «Б», підсобної будівлі «В» за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована 13.12.2013 за № ОД 75 та до якої внесені завідомо недостовірні відомості, що стали підставою для скасування її реєстрації у судовому порядку за позовом власника майна ТОВ «Одесоблпостачзбут» (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 у справі № 815/4892/17).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що 21.02.2018 державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_10 повторно проведено державну реєстрацію прав власності ОСОБА_7 фактично на той саме об`єкт нерухомості, однак зі зміною його назви на «Складська база», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, з зазначенням номеру у РПВН: 37484724, реєстрація якої скасована за рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012).

Повторну державну реєстрацію прав на користь ОСОБА_7 здійснено 21.02.2018 завдяки зусиллям ОСОБА_6 на підставі тієї ж декларації про готовність об`єкту до експлуатації, технічного паспорту від 16.12.2013, які перебували на зберіганні у реєстраційній справі з оформлення прав власності ОСОБА_7 , здійсненого 29.08.2012 на підставі незаконного та скасованого у апеляційному порядку рішенні суду.

Так, 17.10.2018 на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , справа №520/14194/18, провадження №1«кс»/520/5066/18 від 04.10.2018 року, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено зазначене у клопотанні майно.

18.10.2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до Київського районного суду м. Одеси подано клопотання про арешт майна вилученого 17.10.2018 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Дане клопотання 22.10.2018 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянуто та у зв`язку з тим, що до матеріалів клопотання не було долучено постанову про визнання зазначеного у клопотанні майна речовими доказами, винесено ухвалу про повернення прокурору для усунення недоліків.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що вилучені предмети мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, а також існує необхідність в запобіганні їх приховуванню, втрати та знищення.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно долученого слідчим рапорту про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з постанови про визнання речей та документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 18.10.2018 року, вилучені в ході проведення 17.10.2018 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 речі, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000847 від 20.10.2017 року.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження існує необхідність у забезпеченні збереження речових доказів, в свою чергу завданням арешту майна є запобігання можливого приховування та знищення такого майна, в цілях подальшого досягнення завдань кримінального провадження, зокрема підтвердження або спростування події можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, й, у випадку її підтвердження, встановлення осіб, які можуть бути причетними до його вчинення.
На підставі викладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, наявність правових підстав для його задоволення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню, а відповідний захід забезпечення кримінального провадження застосуванню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000847 від 20.10.2017 року задовольнити.
Накласти арешт на документи, вилучені в ході проведення обшуку 17.10.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:
заява про перерахунок та призначення пенсії з 01.01.2012, написана ОСОБА_7 1 арк.;
заява про перерахунок та призначення пенсії по інвалідності, написана ОСОБА_7 1 арк.;
заперечення на апеляційну скаргу від 03.12.2012 - 5 арк.;
довідка Авангардівської селищної ради №596 від 28.11.2012 1 арк.;
договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 від 01.11.2012 №386 - 2 арк.;
рішення Авангардівської селищної ради №545-V від 27.09.2012 2 арк.;
договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної соціальної інфраструктури селища Авангард від 13.08.2012 - 3 арк.;
розрахунок величини пайової участі за будівництво об`єкту виробничі та невиробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 від 13.08.2012 - 1 арк.;
графік платежів величини пайової участі за будівництво об`єкту виробничі та невиробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 - 1 арк.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1