Справа 367/5501/18-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/847/2018 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

« 17 » жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задоволено,

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково у відповідності до положень ст. 81 КК України.

28.08.2018р. ухвалою Ірпінського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задоволено, його звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 15 днів, встановлено ОСОБА_7 адміністративний нагляд терміном 1 рік та встановлено обмеження пов`язані з адміністративним наглядом.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу посилаючись на її незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказує на те, що висновок суду про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України є помилковим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки поведінка засудженого за період відбування покарання не була сумлінною, оскільки засуджений отримав 2 заохочення, хоча офіційно працевлаштований не був, в особовій справі відсутній наказ начальника установи про призначення ОСОБА_7 на неоплачувану роботу, а отже висновок судді І інстанції про сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженого є необґрунтованим, а отримані ним заохочення безпідставними.

Крім того апелянт вважає, що судом І інстанції не було враховано тяжкість вчиненого злочину, за який ОСОБА_7 було засуджено, його особу, а також те, що він раніше був неодноразово судимий за умисні злочини, а тому, на думку апелянта, ОСОБА_7 на даний час ще не довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали умовно-дострокового звільнення та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2014р. ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України на 6років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 1.03.2016р. у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.07.2014р. по 10.12.2014р., початок строку відбування покарання- 11.07.2014р., кінець строку 12.02.2020р.

Застосовуючи до засудженого положення ст. 81 КК України суд послався на те, що він відбув 2/3 строку покарання та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, з встановленням адміннагляду, оскільки він засуджений за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин.

На думку апеляційного суду, такі висновки суду І інстанції є передчасними.

Згідно характеристики начальника відділення СПС ОСОБА_9 від 28.08.2018р. (а.с. 8) ОСОБА_7 відбуває покарання в БВК №85 з 10.01.2015р., характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований на виробництві установи не був, працював днювальним відділення СПС на загальних підставах без оплати праці.

Разом з тим, 1.04.2016р. комісією установи відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення; 16.02.2017р. комісією установи відмовлено в застосуванні положень ст. 82 КК України, як такому, що не стає на шлях виправлення; 15.02.2018р. комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Згідно довідки стягнень і заохочень на засудженого (а.с. 9), ОСОБА_7 за період відбування покарання отримав лише 2 заохочення у 2018 році за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не мав.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_7 (а.с.10) засуджений заробітну плату не отримував.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 відсутні.

За таких обставин, ухвала суду І інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2014р.

Судді _________________ _____________________ ________________