Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1580/17
Провадження № 1-кп/382/10/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000700 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райківщина Яготинського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого за вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 21.01.1997 року за ч. 3 ст. 222, ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10.11.2000р., за вироком Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2003 року за ч. 5 ст. 186, ст. ст. 69, 71 КК України (в редакції 2001 року) до 8 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14.02.2011р., за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.02.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України (в редакції 2001 року) звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, із зобов"язанням періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, а саме, 21.01.1997 р. засуджений Лубенським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 222, ч.2 ст. 144, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України ( в редакції 1960) до 7 років, звільнений з місць позбавлення волі 10.11.2000 року, 14.02.2003 року засуджений Печерським районним судом м. Києва, за ч. 5 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України ( в редакції 2001 року) до 8 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 14.02.2011 року, засуджений за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.02.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України (в редакції 2001 року) до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України (в редакції 2001 року) звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, із зобов"язанням періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив повторно новий корисливий злочин.

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про погрози знищення майна, які надходили потерпілому ОСОБА_5 та про його прибуткову господарську діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, вирішив повторно заволодіти, шляхом обману, майном останнього. З метою реалізації свого злочинного умислу, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 26.01.2017 року в першій половині дня (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи у м. Яготині, зустрівся з ОСОБА_5 та запропонував залагодити ситуацію щодо вищевказаних погроз про знищення майна, за що попросив передати йому грошові кошти в сумі 2000 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння майна ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, 27.01.2017 року приблизно о 12.18 год. прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом обману, під приводом вирішення питання про безперешкодну господарську діяльність потерпілого та припинення надходження погроз на адресу останнього, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Після отримання грошей ОСОБА_4 ніяких дій щодо створення умов безперешкодної господарської діяльності та припинення надходження погроз ОСОБА_5 не вчинив. В такий спосіб ОСОБА_4 шляхом обману повторно заволодів грошима в сумі 2000 грн., які належать ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав та дав показання, що йому стало відомо від кума потерпілого ОСОБА_6 про те, що у ОСОБА_5 спалили магазин в АДРЕСА_4 . Після чого він запропонував ОСОБА_7 , щоб ОСОБА_5 зателефонував йому, оскільки він знав людей, які можуть надати останньому допомогу. Під час зустрічі ОСОБА_5 розповів йому, що невідомі особи вимагають у нього грошові кошти за невтручання у його підприємницьку діяльність та розповів, що йому телефонували на мобільний та вимагали у нього гроші. Він сказав ОСОБА_5 , що може через своїх знайомих дізнатися про тих, хто підпалив магазин та сказав, що хлопці, які будуть вирішувати це питання, знаходяться у м. Одеса. Він подзвонив знайомому на ім' я ОСОБА_8 , з яким він познайомився раніше та попросив у ОСОБА_5 позичити йому кошти в сумі 2000 грн. для придбання товару, яким торгує у кіоску його співмешканка. Гроші він позичав у ОСОБА_9 без написання розписки. Після чого він попросив своїх знайомих із м. Одеси, щоб ті подзвонили ОСОБА_10 та заспокоїли його, але той відмовився від їх допомоги. В подальшому із ОСОБА_5 він не спілкувався.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 вину не визнав, його вина в судовому засіданні доведена показаннями потерпілого, свідка, іншими доказами зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання, що під час зустрічі з ОСОБА_4 , останній запевнив його, що може надати допомогу та в подальшому йому ніхто не буде погрожувати та влаштовувати підпалів. Проте, за цю послугу він повинен щомісячно передавати ОСОБА_4 та чоловіку на прізвисько " ОСОБА_11 " по 2000 грн. ОСОБА_4 пообіцяв йому, що поїде в м. Одесу та вирішить його питання за допомогою своїх знайомих, які за 15 000 грн. владнають всі його проблеми. Крім цього, ОСОБА_4 попросив у нього 2700 грн. для того, щоб оплатити їх проїзд. Оскільки на той час він звернувся до працівників поліції, то при наступній зустрічі з ОСОБА_4 він передав ОСОБА_4 2000 грн., виділених йому працівниками поліції. Оскільки ОСОБА_4 ніяких його питань не вирішив, він вимушений був перерахувати кошти через банкомат особам, які йому до цього погрожували.

З показів свідка ОСОБА_12 даних в судовому засіданні вбачається, що вона є співмешканкою ОСОБА_4 та дійсно просила у останнього позичити кошти. На придбання товару їй необхідно було 2700 грн., проте 700 грн. вона знайшла самостійно, а 2000 грн. вони з ОСОБА_4 попросили у ОСОБА_5 .

З протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13 березня 2017 року та від 22 березня 2017 року (а.с. 105-110, 115-116) вбачається, що у ході проведення зняття інформації з електронних інформаційних систем, які зареєстровані за абонентським номером мобільного телефону ОСОБА_5 виявлені телефонні розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 27 січня 2017 року, з котрих вбачається, що на запитання ОСОБА_5 яку суму йому перераховувати в банк, а скільки віддати ОСОБА_4 , останній відповів, що 15 000 грн. Крім цього, ці гроші ОСОБА_4 просив привезти особисто до нього. З розмови також слідує, що ОСОБА_4 обіцяв вирішити "питання" ОСОБА_5 за 2000 грн. Крім цього, на телефон ОСОБА_5 27 січня 2017 р. о 14 год 39 хв. телефонував невідомий чоловік " ОСОБА_15 ", який стверджував, що ОСОБА_4 буде регулювати всі питання ОСОБА_5 на місці і що "М" на прохання ОСОБА_4 буде йому допомогати. Телефонною розмовою, яка відбулася 27 січня 2017 року о 12 год. 18 хв. підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_4 просив у ОСОБА_5 2700 грн., які були необхідні йому для вирішення проблем ОСОБА_5 , для передачі цих грошей людям, що повинні для цього приїхати з м. Одеси.

З протоколу огляду від 15.09.2017 року (а.с. 119-120) вбачається, що при перегляді відеофайлів на флешкарті Transcend інв. 853 чорного кольору об"ємом 8 Gb на відеозапису відображена зустріч потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 , яка мала місце 27.01.2017 р. о 12 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , під час якої ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошими ОСОБА_5 в сумі 2000 грн.

З протоколу огляду та вручення грошових коштів від 27.01.2017 року з фототаблицею (а.с. 123-127) вбачається, що ОСОБА_5 надано грошові кошти в розмірі 2000 грн., а саме: 10 купюр номіналом по 200 грн., які позначені серією з номером: ЗБ6763256,ЕШ 0084989,ТЕ 0295577, АВ 4495124,УФ 6593384,ЄЦ 3961776Ю ТЄ 5403862, КК 8674063, ВЄ 6373434, ЗА 4311197 для участі у проведенні заходів для передачі ОСОБА_4 .

З довідок Яготинської ЦРЛ (а.с. 217-218) вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Яготинської ЦРЛ не перебуває.

З характеристики (а.с. 62 т.2) вбачається, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо.

Таким чином, з врахуванням всіх зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині доведена повністю, а дії його за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно кваліфіковані вірно.

При цьому, суд враховує, що доводи обвинуваченого в тій частині, що він позичав у ОСОБА_5 2700 грн. спростовуються змістом протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13 березня 2017 року та від 22 березня 2017 року. Зміст цих протоколів суперечить показанням свідка ОСОБА_12 даних в судовому засіданні. Так, під час розмови ОСОБА_4 стверджував, що йому необхідно 2700 грн., а свідок ОСОБА_12 в залі судового засідання дала показання, що 700 грн. вона знайшла самостійно, а для придбання товару їй необхідно було 2000 грн., які вони позичили у ОСОБА_5 .

Суд також звертає увагу, що свідок ОСОБА_12 є особою, зацікавленою у результатах розгляду справи, так як вона є співмешканкою ОСОБА_4 , а тому суд критично відноситься до її показань та не може їх прийняти до уваги.

Разом з тим, у суду немає підстав не вірити показанням потерпілого ОСОБА_5 в тій частині, що ОСОБА_4 обумовлював за надання ним допомоги у вирішенні проблем ОСОБА_5 суму у 2000 грн. щомісячно. Так, показання ОСОБА_5 є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому не викликають у суду сумнівів.

Ті обставини, що ОСОБА_4 не мав наміру вирішувати питання стосовно погроз та вимагання у ОСОБА_5 грошей та діяв з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, крім показань потерпілого, підтверджуються також змістом вищезазначених протоколів.

Так, вирішити питання з особами, які вимагали гроші від ОСОБА_5 і яким він повинен був перерахувати 30 000 грн. необхідно було до 16 години 27 січня 2017 року, шляхом телефонного дзвінка з боку знайомих ОСОБА_4 із м. Одеса.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 2000 грн. 27 січня 2017 р. близько 12 год. 18 хв. для оплати їх проїзду. Крім цього ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що будь-якого телефонного дзвінка до 16 год. 27 січня 2017 р. щодо вирішення його проблем, не послідувало, в зв"язку з чим він був змушений перерахувати 30 000 грн. на рахунок особи, яка вимагала у нього гроші.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вважає, що міру покарання йому необхідно обрати у межах санкції статті, що передбачає відповідальність у вигляді обмеження волі.

При цьому, суд враховує, що згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді 2 років 7 місяців обмеження волі.

Оскільки злочин, за який призначається покарання ОСОБА_4 був вчинений до постановлення вказаного вироку, то остаточне покарання йому необхідно призначити за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цією статтею

- 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року призначити

-3 (три) роки обмеження волі.

Строк рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази по справі: мобільний телефон Samsung Duos J100 ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з флешкарткою, сім-картку мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_3 з закріпленим номером телефону НОМЕР_4 , сім-карту мобільного оператора "Лайф" з закріпленим номером телефону НОМЕР_5 , грошові кошти, а саме: банкнота номіналом 1 долар США № D37109209С, банкнота номіналом 50 Російських рублів № Ст7075523, гроші в сумі 520 грн. купюрами: 3 купюри по 100 грн. з №№ УВ 8632153, СА 9544658, ЗФ 5275126, з купюри по 50 грн. з № № УЄ 1413137, СЄ6922981, УМ 8120293, купюри по 10 грн. з № № ХД 1766266, ХА3487918, СИ6128725, СЗ9585186, ПБ6870355, СА9709090, купюри по 5 грн з № № СВ0180139, ПД7949650, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Київській області - передати ОСОБА_12 , носій електронної інформації -флешкартка Transcend інв. 853 чорного кольору об"ємом 8 Gb № с311159546, що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження-залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору на підставі п.6 ст. 376 КПК України.

Роз"яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не буде скасовано, він набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1