В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2018 Справа №607/3401/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000342 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Збаража Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, студента 3-го курсу ТНТУ ім.І.Пулюя, неодруженого, працюючого електромонтером тягової підстанції ВП «Тернопільська дистанція електропостачання» РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», зареєстрованого в с.Добромірка Збаразького району Тернопільської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 05 лютого 2018 року близько 05 год. по вул.Микулинецькій, 114 в м.Тернополі працівниками УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було зупинено автомобіль марки «Ауді А4», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , який рухався із порушенням п.11.5 ПДР України у лівій смузі, коли права була вільна, не маючи наміру здійснити поворот чи розворот, після чого інспектор роти ОСОБА_6 , підійшовши до автомобіля представилася та повідомила водію, що згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація розмови, роз`яснила причини зупинки та висловила вимогу пред`явити документи для перевірки, з чим останній погодився, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції в форменому одязі, та надав необхідні документи.

Під час перевірки вищевказаних документів було встановлено, що водій транспортного засобу обвинувачений ОСОБА_3 має явні ознаки алкогольного сп`янінля (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей), з приводу чого ОСОБА_9 , в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , було запропоновано ОСОБА_3 вийти із автомобіля та пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager.
В цей час в обвинуваченого ОСОБА_3 , який усвідомив, що його викрито у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачено стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, виник злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди працівникам патрульної поліції за вирішення питання щодо нескладання адміністративного протоколу за вчинене порушення правил дорожнього руху, реалізовуючи який він тоді ж і там же, перебуваючи у своєму транспортному засобі, витягнув із власного гаманця грошові кошти номіналом 20 доларів США, що еквівалентно 557, 6 грн., та протягнувши їх через ліве переднє вікно в сторону поліцейського ОСОБА_11 , запропонувавши таким чином останньому неправомірну вигоду за непроходження огляду на стан спяніння і нескладання щодо нього адміністративного протоколу, на що ОСОБА_11 попередив його про кримінальну відповідальність, передбачену ст.369 КК України, та відмовився від отримання вказаних грошових коштів, після чого обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свій вищевказаний злочинний умисел, вийшов із автомобіля та підійшов до працівника поліції ОСОБА_9 , якому запропонував відійти від своїх співробітників поспілкуватися, де під час розмови запропонував ОСОБА_12 поїхати в розважальний заклад м.Тернополя клуб «Алюр», в якому обвинувачений дасть йому 100 Євро, що еквівалентно 3483 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто, пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.

27 лютого 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 31 серпня 2017 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури 27 лютого 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 27 лютого 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. в дохід держави

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1