Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/422/18
Провадження по справі № 1-кп/281/62/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого
ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
провівши в приміщенні суду в смт Лугини судове засідання по кримінальному провадженню № 0000077 від 09.04.2018 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Лугинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень від яких потерпілий помер та злочину середньої тяжкості, пов`язаного з порушенням громадського порядку, а також відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України, який обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, пов`язаного з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 під час судового засідання заявила клопотання про перебування під час судового засідання її підзахисного поза межами скляного боксу для осіб, що тримаються під вартою, з огляду на те, що це принижує його честь та гідність. При прийнятті рішення просила суд прийняти до уваги практику ЄСПЛ, відображену у рішеннях «Кулів проти України», «Пірс проти Греції», а також ст. 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 зазначила, що окрім посилань стороною захисту на норми Європейського суду з прав людини захисником не надано інших доказів, які б свідчили про приниження честі та гідності її підзахисного ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, натомісь обвинувачанений ОСОБА_9 не заперечував щодо проведення даного судового засідання без участі свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку адвоката ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_7 підтримала думку прокурора.
Представник потерпілої ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечний злочин та перебуваючи в залі судових засідань поза межами скляного боксу може становити небезпеку для оточуючих.
Крім того прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки 21.09.2018 в обвинуваченого закінчується строк тримання під вартою, зазначила, що до зазначеної вище дати судовий розгляд не може бути завершеним. Тому виникає необхідність вирішити питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .
Підставою продовження дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 зазначає наявність істотних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років та злочину середньої тяжкості, пов`язаного з порушенням громадського порядку, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 5 років. Може перешкоджати встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на іншого обвинуваченого, потерпілу та свідків у даному провадженні, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому продовження строку дії такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім того зазначила, що ризики, визначені в ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 не зменшились та не відпали, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж той, що було обрано обвинуваченому буде недоцільним.
Нові ризики, на її думку, не з`явилися, лише тому, що ОСОБА_4 перебуває в умовах ізоляції від суспільства.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою заперечувала. Зазначила, що прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою після закінчення строку, протягом якого він мав це зробити. Крім того зазначила, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України та ризики, які в ньому зазначенні відповідно прокурором не доведені, не конкретизовані та не підтверджені відповідними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, він не згодний з думкою прокурора.
Представник потерпілої ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_7 підтримали думку прокурора просили продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Відповідно до практики ЄСПЛ, викладеної у рішенні «Харченко проти України» право на особисту свободу не є абсолютним. Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Свинаренко і Сляднєв проти Росії», «Ходорковський і Лєбєдєв проти Росії», «Рамішвілі і Кохреїдзе проти Грузії», «Ашот Арутюнян проти Арменії» ЄСПЛ встановив наявність приниження гідності заявників через утримання їх саме у металевій клітці. Зокрема, у справі «Ашот Арутюнян проти Арменії» ЄСПЛ зазначив, що металева клітка була звичайною скамєю підсудних і перебування підсудного у ній не було обумовлено реальними загрозами щодо можливості обвинуваченого збігти або застосувати насилля для оточуючих. Проте, у даному судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи під вартою, знаходиться не у металевій клітці, а у скляному боксі, який обладнаний світлопрозорим огородженням, місцем для сидіння та вентиляцією. Таким чином приймаючи до уваги інкриміновані обвинуваченому злочини, проведення судового розгляду саме у відкритому судовому засіданні під час якого в залі мають право перебувати будь-які сторонні особи та враховуючи, що на виконання даних рішень ЄСПЛ Україною вжито ряд заходів на заміну металевих кліток на прозорі бокси суд, оцінивши усі вищевказані фактори у їх сукупності, керуючись ст. 321 КПК України, згідно якої, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку, приходить до висновку, щодо недоцільності задоволення такого клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_12 .
Стосовно клопотання, прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_4 під вартою, суд зазначає наступне.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27.04.2018 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 11.06.2018 року включно.
11.06.2018 ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строк якого закінчується 09.08.2018.
24.07.2018 ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строк якого закінчується 21.09.2018.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні №0000077 від 11.04.2018 ОСОБА_4 (що був затриманий 10.04.2018 в порядку ст. 208 КПК України) обґрунтовано підозрюється у вчиненні вночі 08 квітня 2018 року на літньому майданчику кафе - бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " по АДРЕСА_1 у стані алкогольного спяніння тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - заподіяння ОСОБА_13 умисного тяжкого тілесного ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому склепіння черепа, крововиливів в м`які тканини тьмяно-скроневої області голови з внутрішньої поверхні в тверду мозкову оболонку, набряку із здавленням головного мозку, шляхом нанесення пустою пляшкою одного удару по голові, внаслідок чого через декілька годин після нанесення удару сталася смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 також має незняту та непогашену судимість за вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 29.03.2018, яким його засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік ).
Інкриміновані ОСОБА_4 злочини, передбачені ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 3 ст. 296 КК України було вчинено під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за вищевказаним вироком від 29.03.2018 за ч. 1 ст. 296 КК України. Попередній злочин ним вчинено у стані алкогольного сп`яніння, за аналогічних обставин.
Вказане може свідчити про те, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконого впливу на потерпілу, іншого обвинуваченого по справі та свідків по справі, жоден з яких ще не був допитаний судом.

Таким чином, суд вважає, що на даний час присутні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та були встановлені Апеляційним судом Житомирської області при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи можливість неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, або перешкоджання встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на потерпілу та свідків по справі (жоден з яких ще не був допитаний в судовому засіданні), а також враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер та злочину середньої тяжкості, пов`язаного з порушенням громадського порядку, злочини вчинено із застосуванням насильства, обставини та зухвалий характер вчинення ОСОБА_4 злочинів свідчить про те, що останній може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, а більш м`які запобіжні заходи не виключають наведені ризики та не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 . Тому, на даній стадії судового розгляду, з урахуванням вищевказаних ризиків, з метою запобігання яких є виправданим продовження найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановленому законом.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, крім того суд враховує те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення уникнення вищезазначених ризиків.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки він обирався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду та вчинення нових злочинів.
Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 321, 331, 350 КПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перебування під час судового засідання її підзахисного поза межами скляного боксу для осіб, що тримаються під вартою відмовити.
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовільнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, ч. 2 ст. 121 КК України, продовжити на 60 днів, тобто до 18 листопада 2018 року включно.
Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на 17.10.2018 року на 11 год. 00 хв.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілу ОСОБА_7 , її представника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 та доставити з Житомирської установи виконання покарань № 8 обвинуваченого ОСОБА_4 .
Повний текст ухвали оголосити 25 вересня 2018 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області.
Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій ОСОБА_7 , її представнику ОСОБА_11 , обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_10 , обвинуваченому ОСОБА_4 та її захиснику - адвокату ОСОБА_5 та направити до Житомирської установи виконання покарань № 8.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1