АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 травня 2018 року у кримінальному провадженні №0001087 від 09.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, проживаючої в АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимої,
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області, українки громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, проживаючої в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої; раніше не судимої,- визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України та призначено їй покарання: у виді одного року обмеження волі, з позбавлення права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків у медичних установах строком 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3711 грн., понесені в зв`язку із залученням експерта.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 відповідно до наказу № 59-ПВ від 10.12.2007р., працюючи на посаді старшої медичної сестри 13-го сомато - психіатричного відділення Комунальної медичної установи «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», в силу займаної посади, будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно господарськими обов`язками, відповідно до розділу ІІ її посадової інструкції, з якою була ознайомлена під розпис, складала графіки роботи медичних сестер та молодшого медперсоналу;вела щоденний табель відробітку робочого часу працівниками

ЄУНС №727/9530/17
Провадження №11-кп/794/254/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч.2 ст. 191 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
відділення; безпосередньо приймала участь в передачі зміни медичними сестрами та молодшими сестрами по догляду за хворими; контролювала дотримання працівниками трудової дисципліни, при її порушенні своєчасно повинна інформувати завідувача відділення та вносити пропозиції щодо притягнення порушника до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до п.п.7.2, 7.8 своєї посадової інструкції, ОСОБА_10 мала у своєму безпосередньому підпорядкуванні середній і молодший медичний персонал вказаного вище 13 відділення; взаємодіяла із бухгалтерією установи з питань складання графіків роботи, здачі табелів відпрацювання робочого часу та вчинила злочин при наступних обставинах.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_10 у період часу, з лютого 2011 року по лютий 2015 року, на грунті виниклого умислу, спрямованого на заволодіння коштами КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», усвідомлюючи, що нарахування та виплата заробітної плати середньому та молодшому медичному персоналу13-го сомато - психіатричного відділення здійснюється на підставі відомостей щодо кількості відпрацьованого ним робочого часу, викладених в табелях обліку робочого часу, достовірно знаючи, що підлеглі працівники відповідно - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 перебувають поза межами України та у відрядженні і функціональних обов`язків не виконують, вирішила, шляхом вчинення службового підроблення, внести завідомо недостовірні відомості до табелів обліку робочого часу про відпрацювання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повних робочих днів та заволодіти коштами КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», які незаконно нараховувалися вказаним працівникам у якості заробітної плати за фактично невиконану роботу.

Встановлено, що із метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», обвинувачена ОСОБА_17 , зловживаючи службовим становищем, шляхом вчинення службового підроблення, умисно, із корисливих спонукань, в порушення Посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку Чернівецької обласної психіатричної лікарні, листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.05.2010 за № 140/13/116-10 «Про роз`яснення деяких питань законодавства», із якими належним чином була ознайомлена, а також Наказу Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Чернівці, вул. Мусоргського, 2, внесла недостовірні відомості про перебування відповідно працівників відділення, а саме - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на робочому місці та відпрацювання ними робочого часу згідно графіків роботи відділення, до табелів обліку використання робочого часу за лютий, листопад та грудень 2011 року; липень, вересень 2012 року; лютий, серпень 2013 року; березень, квітень, травень, червень, липень, грудень 2014 року; січень, лютий 2015 року, достовірно знаючи про те, що останні перебувають за кордоном України та фактично не можуть бути на своєму робочому місці та виконувати свої професійні обов`язки; після чого, ОСОБА_7 , вказані табелі обліку використання робочого часу із внесеними нею недостовірними відомостями підписала та надалаїх для підписузавідуючому 13-го сомато-психіатричного відділення та начальнику відділу кадрів комунальної медичної установи Чернівецька обласна психіатрична лікарня», які в свою чергу, не будучи обізнаними із злочинними намірами ОСОБА_7 на правленими на заволодіння бюджетними коштами, підписали вказані табелі обліку використання робочого часу та подали їх на затвердження головному лікарю Чернівецька обласна психіатрична лікарня для подальшої їх передачі до відділу розрахунків з працівниками та службовцями комунальної установи. Внаслідок чого, відділом розрахунків із робітниками та службовцями комунальної медичної установи Чернівецька обласна психіатрична лікарня на підставі вказаних табелів обліку використання робочого часу, із внесеними ОСОБА_7 недостовірними відомостями, за рахунок коштів обласного бюджету було зайво нараховано працівникам 13-го сомато психіатричного відділення КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» в періоди перебування їх за межами України, заробітну плату в сумі 13925 гривень 22 копійки, з яких зайво виплачено в сумі 11872 гривні 05 копійок, зокрема, виплачено - ОСОБА_11 - 5583.74 грн.; ОСОБА_13 3975.79 грн.; ОСОБА_18 393.03 грн.; ОСОБА_15 36596 грн.; ОСОБА_12 1376.96 грн.; ОСОБА_16 -176.57 грн. що підтверджується висновком судової економічної експертизи №695-А від 08.09.2017р., чим, обвинувачена ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, що виразилось у внесенні недостовірних відомостей до табелів обліку використання робочого часу, достовірно знаючи про те, що тільки на підставі вказаних табелів відділом розрахунків з робітниками та службовцями КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» здійснюється нарахування та виплата заробітної плати робітникам, заволоділа бюджетними коштами в сумі 11872.02 грн., які були зайво нараховані та виплачені працівникам 13-го сомато психіатричного відділення КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» в періоди перебування їх за межами України, чим завдала матеріальної шкоди КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» на вказану суму.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких вони просять вирок районного суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що обвинувачена ніякі кошти не привласнювала, кошти, які нараховувались працівникам було витрачено на придбання матеріалів для ремонту приміщень. Всі функціональні обов`язки працівників відділення у змінах виконувались у повному обсязі іншими працівниками, а тому на думку апелянтів, фактично реальні збитки власникові майна завдано не було.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 заволоділа коштами, нарахованими іншим працівникам та обернула на свою користь, чи користь інших осіб.
Вважають, що районний суд безпідставно визнав надані стороною захисту квитанції, рахунки та чеки неналежними доказами та не взяв їх до уваги. Вказують, що районний суд у вироку посилається на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , однак дані свідки до суду не викликались і безпосередньо судом не допитувались.
За наведених обставин апелянти вважають, що в діях обвинуваченої відсутня об`єктивна і суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
Крім того вказують, що судом 1 інстанції не було взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме, Акт позапланової ревізії від 11.05.2017р., в якому вказано, що внесення недостовірних даних в табелі обліку робочого часу про відсутність лікаря-психіатра ОСОБА_15 на курсах підвищення кваліфікації у зв`язку із перебуванням за межами України, було допущено самим лікарем, який не повідомив завідуючого відділення про його відсутність на курсах.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційних скарг не надходило.

В той же час, від прокурора Чернівецької місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_19 надійшло заперечення на апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , в якому він просить дані апеляції залишити без задоволення як безпідставні та необґрунтовані, а вирок суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданих апеляційних скарг, провівши апеляційний розгляд, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченій право виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг разом із запереченням прокурора на них, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 статті 412 КПК України визначає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, підставою для скасування вироку при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Суд першої інстанції на підтвердження встановлених ним обставин, тобто визнання вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку послався на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .

Однак, як вбачається із журналів та аудіо-записів судових засідань, дані свідки до суду 1 інстанції в судове засідання не викликалися і безпосередньо судом не допитувалися.

Отже суд першої інстанції в порушення ч. 4 ст. 95 КПК України, обґрунтував свої висновки на показаннях, які він безпосередньо не сприймав під час судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Враховуючи те, що дані докази були відомі до ухвалення вироку суду, а про дослідження таких доказів учасники судового провадження не заявляли клопотань під час розгляду в суді першої інстанції, а навпаки, сторона обвинувачення відмовилась від допиту вказаних свідків, а сторона захисту не заперечувала проти цього, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, за власної ініціативи, дослідити зазначені обставини та докази.

З урахуванням встановлених при апеляційному розгляді обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, документів.

Наведені порушення, а саме статей 22 та 23 КПК України, хоча і не відносяться до передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, однак, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п. п. 2, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, які порушені судом першої інстанції.

Недодержання судом загальних засад кримінального провадження призвело до порушення порядку кримінального провадження, перешкоджало забезпеченню виконання його завдань, визначених ст. 2 КПК України, щодо застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, що, на думку апеляційного суду, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про її невинуватість, на підставі ч. 2 ст. 415 КПК України, не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку та підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника слід задовольнити частково.

При новому розгляді справи слід виконати всі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилається сторона захисту, і постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 410, 411, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 191 КК України скасувати, призначити новий судовий розгляд в тому ж суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя: Судді:

__________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2