Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/63/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 14.05.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженки с.Старі Велідники Овруцького району Житомирської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії, працюючої в ДП «Білокоровицьке лісове господарство» на посаді продавця, не інваліда, не депутата, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування та державного обвинувачення, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що в жовтні 2009 року, вона дізнавшись від громадянина ОСОБА_6 , про можливість оформлення пільгової пенсії, як особі, яка має інвалідність другої групи внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, використовуючи при цьому підроблені документи, вирішила підробити такі документи для подальшого оформлення та отримання вказаної пенсії. У вказаний період часу ОСОБА_3 , маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державними коштами, домовилася з ОСОБА_6 , про виготовлення на її ім`я: «Виписки із її огляду МСЕК», «Довідки до акту огляду МСЕК» та «Експертного висновку медичної комісії», згідно яких вона мала являтися інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, з метою їх подальшого використання при оформленні пільгової пенсії.

Реалізуючи свої злочинні наміри та діючи згідно домовленості у жовтні місяці 2009 року, з метою підроблення офіційних документів, ОСОБА_3 , зустрілася з ОСОБА_6 , і надала останньому свій паспорт та картку фізичної особи-платника податків, чим сприяла вчиненню злочину.

У свою чергу невстановлена органом досудового розслідування особа, у невстановлений органом досудового розслідування час, в період жовтня 2009 року, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на підроблення документів, діючи в межах домовленості з ОСОБА_3 , в невстановленому органом досудового розслідування місці підробила бланк суворої звітності форми 157-1/0, тбто «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА № 110544, «Довідки до акту огляду МСЕК» серії ЖИА № 110544 та довідки до акту огляду МСЕК тієї ж серії та номеру. Далі невстановлена органом досудового розслідування особа, у вказаних виписці та довідці, які датувала 10.11.2009 року, рукописним текстом заповнила графи, вказавши, що ОСОБА_3 , отримала інвалідність другої групи захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Підробивши таким чином документи, а саме «Виписку з акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року та «Довідку акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, які видаються та посвідчуються установою і які надають права, де невстановлена органом досудового розслідування особа в листопаді місяці 2009 року, з метою подальшого використання, передала їх ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 , здійснила пособництво в підробленні документів, які видаються та посвідчуються установою, і які надають право з метою подальшого їх особистого використання.

Після цього, в невстановлений органом досудового розслідування день листопада місяця 2009 року в світлу пору доби ОСОБА_3 , з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, що за адресою: м.Олевськ, вул.Привокзальна, 5, для оформлення виплати компенсації, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зназходячись у вказаній установі, ОСОБА_3 , в числі інших документів, також надала працівникові управління, тобто використала завідомо підроблений документ, копію «Довідки акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, виписану начебто головним лікарем МСЕК №2 м.Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. З урахуванням наданих документів, управлінням праці та соціальнго захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_3 , було виплачено пільги та компенсації, як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, у розмірі 5431.77 грн.

Крім цього, у невстановлений органом досудового розслідування день листопада місяця 2009 року в світлу пору доби ОСОБА_3 , з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, за адресою: м.Олевськ, вул Свято-Миколаївська, 31 Житомирської області, для оформлення пільгової пенсії, як особі, що має другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Знаходячись у вказаній установі ОСОБА_3 , в числі інших документів, також надала працівникові фонду, тобто використала завідомо підроблений документ, «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року за підписом головного лікаря МСЕК №2 м.Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. З урахуванням наданих документів, управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі, ОСОБА_3 , було призначено пільгову пенсію, як особі, яка являється інвалідом другої групи, внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

Таким чином, ОСОБА_3 , в період часу, з листопада місяця 2009 року по вересень місяць 2011 року шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме державними коштами на загальну суму 18 330.42 грн., які були нараховані та виплаченні її пільговою пенсією по другій групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

А всього ОСОБА_3 , за вказаний період шляхом обману заволоділа державними коштами на загальну суму 23 762.19 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою винність у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України за наведених вище обставин не визнала. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, підтвердивши те, що з 2000 року їй була встановлена ІІІ-тя група інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Періодично, раз на рік або раз на два роки вона повинна була проходити перекваліфікацію в місцевій лікарні для підтвердження групи інвалідності. Для цього, її потрібно було протягом місяця перебувати на стаціонарному обстеженні в медичній установі. В якому саме році вона не пам`ятає, її знайомий ОСОБА_6 , з яким працювала на одному виробництві, повідомив, що може надати допомогу при оформленні пільгової пенсії, як потерпілій в наслідок аварії на ЧАЕС, на що вона погодилася, так як не було на кого залишити малолітніх дітей. Після чого, вона надала ОСОБА_6 , паспорт та ідентифікаційний код, які він повернув приблизно через дві неділі і повідомив, що невдовзі буде підтвердження про перекваліфікацію інвалідності. Згодом їй зателефонував працівник УПФ України в Олевському районі Житомирської області, а потім працівник УПСЗН Олевської РДА Житомирської області та повідомили, що потрібно з`явитися і подати особисто заяву на отримання пільгової пенсії інваліда другої групи першої категорії і відповідно, після чого, зможе отримувати пільгову пенсію. Вказану пенсію вона отримувала протягом року. У травні 2011 року працівниками пенсійного фонду в Олевському районі Житомирської області та управління праці і соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області, повідомили її, що номер і серія виписки з акту огляду МСЕК, згідно якої вона вважається інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, було вже видано на іншу особу, в результаті чого їй нараховувалися і виплачувалися кошти, як пенсіонеру не законно та запропоновано у добровільному порядку повернути їх державі. Протягом тижня нею було повернуто державі кошти в сумі 23 762.19 грн. Подаючи заяви до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, і Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, вона усвідомлювала, що документи, а саме: «Виписка із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, «Довідка до акту огляду МСЕК» тієї ж серії і номеру були отримані без проходження нею медичних обстежень. До Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії вона не зверталася і не проходила обстеження по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнає, оскільки вважає, що неї «підставили». Просить суд виправдати її за ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст358 КК України. Щодо клопотання прокурора про застосування до неї ст.49 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності заперечує.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 , своєї провини у вчиненні інкримінованих їй в провину кримінальних правопорушень та висунуту захисну версію, її винність у даних кримінальних правопорушеннях за викладених вище обставин підтверджується крім частково власне її показами, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених під час судового розгляду інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , засвідчила про те, що вона працювала у 2009 році в УПСЗН Олевської РДА Житомирської області на посаді заступника начальника директор територіального центру. Зазначає, що особа, яка потребувала в наданні компенсаційних виплат на придбання чистих продуктів харчування та на оздоровлення, подавала відповідні документи особисто до управління, після чого, проводилися дані виплати. Заяву про зазначені компенсаційні виплати особа повинна написати особисто, і подавалася заява особисто особою з відповідним пакетом документів. До оформлення документів на виплату компенсаційних виплат вона відношення не має. Цим займається відповідний спеціаліст. Обвинувачену ОСОБА_3 , не пам`ятає, а документи, які вона подала на той час, відповідали встановленому зразку. Підтвердила факт повернення у 2011 році обвинуваченою ОСОБА_3 , на вимогу управління, у добровільному порядку незаконно нарахованих і виплачених останній коштів.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні надала суду свідчення про те, що вона працювала з 2009 по 2014 рік в УПФ Олевського району Житомирської області на посаді заступника начальника відділу. Обвинувачену ОСОБА_3 , не пам`ятає. На момент формування пільгової пенсійної справи по ОСОБА_3 , сумніву у фіктивності довідки МСЕК в працівників управління не виникло. Однак, коли надійшла інформація із обласної прокуратури щодо перевірки довідок МСЕК, вони направили запити до МСЕК м.Житомира щодо надання інформації про проходження оглядів на встановлення інвалідності відповідної групи ОСОБА_3 . Із наданої відповіді на запит, слідувало, що ОСОБА_3 , огляд не проходила і останній довідка МСЕК не видавалася. Зазначає, що при надходженні до УПФ в Олевському районі довідок МСЕК вони викликають особу, щодо якої надійшла така довідка, особа власноручно пише відповідну заяву про компенсаційні виплати та подає пакет документів, який їй пропонує надати спеціаліст установи, затим всі документи направляються до обласного управління і при наявності всього пакету документів та наявності підстав, особі призначається відповідна пенсія. Підтверджує факт повернення у 2011 році обвинуваченою ОСОБА_3 , на вимогу управління пенсійного фонду, у добровільному порядку незаконно нарахованих і виплачених обвинуваченій коштів в сумі 18330.42 грн.

Свідок ОСОБА_9 , у судовому засіданні надала показання суду, що вона на час інкримінованих в провину обвинуваченій ОСОБА_3 , діянь працювала в УПСЗН Олевської РДА Житомирської області головним спеціалістом відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій громадян. Відділ у якому вона працювала будь-якого відношення до нарахування компенсацій, особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не має. Проте зазначила, що особа, яка має відповідні пільги звертається до установи особисто, подавши власноручно написану останньою заяву та пакет документів згідно переліку, який встановлено законом, що передбачає такі пільги. Компенсацію призначається на підставі посвідчення особи потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС відповідної категорії та довідки МСЕК, яку особисто подає особа-заявник. Вказана довідка МСЕК до їх управління із відповідної установи не направляється, а як вона зазначала вище подається особисто особою-заявником. Вона особисто ОСОБА_3 , не знає. Їй відомо, що обвинувачена ОСОБА_3 , на вимогу УПСЗН Олевської РДА Житомирської області в 2011 році повернула у добровільному порядку незаконно нараховані та виплачені кошти.

Свідок ОСОБА_10 , у судовому засіданні надала суду показання про те, що вона працювала до 2011 року в УПФ Олевського району Житомирської області. Обвинувачену ОСОБА_3 , вона не пам`ятає. На той час до управління, зокрема до секретаря установи, з медичних установ в оригіналі надходили висновки МСЕК з довідками, після чого викликали особу, щодо якої надходили вказані документи. В управління пенсійного фонду відносно ОСОБА_3 , надійшов висновок МСЕК, щодо другої групи інвалідності захворювання повязаного з аварією на ЧАЕС. За період з 10.11.2009 по 30.09.2011 до управління також надійшов висновок МСЕК №2 Житомирської обласної медичної установи, що ОСОБА_3 , є інвалідом другої групи захворювання повязаного з аварією на ЧАЕС першої категорії, який згодом виявився недійсним, але на підставі вказаних документів ОСОБА_3 , вже було нараховано та виплачено кошти. Обвинувачена ОСОБА_3 , до управління із заявою про нарахування компенсіції та отримання пенсії зверталася особисто, оскільки в управлінні приймаються заяви, що написані особисто заявником, подавши при цьому управлінню: власноручно написану (по образцю) заяву, копію паспорта на своє ім`я, посвідчення І-ї категорії, ідентифікаційний номер та номер рахунку на який необхідно було перераховувати нараховану компенсацію. Підтверджує факт повернення у 2011 році обвинуваченою ОСОБА_3 , на вимогу управління пенсійного фонду, у добровільному порядку незаконно нарахованих і виплачених обвинуваченій коштів.

З`ясовуючи обставини вчинених обвинуваченою ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст358 КК України, судом також було досліджено протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема:

- протокол виїмки від 06.10.2011 року, згідно до якого проведено виїмку довідок Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 за 2009-2010 роки в управлінні Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, що за адресою: м.Олевськ вул.Свято-Миколаївська, 31 Житомирської області, у тому числі і довідку видану на ім`я ОСОБА_3 , (Т.1 а.с.172-173);

- лист Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 30.05.2012 року за № 127, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вказаної установи протягом 2009-2012 років не зверталася, (Т.1 а.с.174,175);
- лист Житомирської спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по визначенню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської катастрофи від 03.02.2012 року за № 12, із якого слідує, що ОСОБА_3 , заяви до даної установи не подавала і експертного рішення не отримувала, (Т.1 а.с.176, 177);
- лист Житомирської обласної МСЕК № 2 від 06.03.2012 року за № 100, відповідно до якого ОСОБА_3 , огляд на обласній МСЕК № 2 не проходила і довідки до акту огляду МСЕК не отримувала, (Т.1 а.с.178, 179);
- лист Олевської ЦРЛ від 21.05.2014 року за № 1286, згідно до якого документація для оформлення інвалідності по захворюванню пов`язаному з наслідками аварії на ЧАЕС, ОСОБА_3 , не оформлялась. Амбулаторна картка останньої в реєстратурі Олевської ЦРП та ЦПМСД відсутня, (Т.1 а.с.180, 181);

- протокол огляду документів від 22.05.2014 року, відповідно до якого органом досудового розслідування було оглянуто пенсійну справу № 162347 пенсіонера по інвалідності 2-ї групи ЧАЕС ОСОБА_3 , (Т.1 а.с.182-184);

- висновок експерта від 21.05.2014 року за № 1/604, із якого слідує, що зображення відбитку печатки Обласної МСЕК № 2 Обласного центру медико-соціальної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації у виписці із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА № 110544, яка видана 10.11.2009 року на ім`я ОСОБА_3 , виконано безконтактним способом з використанням техніки, яка друкує струменевим способом. Зображення відбитку штампу Обласної МСЕК № 2 Обласного центру медико-соціальної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації у виписці із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА № 110544, яка видана 10.11.2009 року на ім`я ОСОБА_3 , виконано безконтактним способом з використанням техніки, яка друкує струменевим способом. Зображення підпису в графі «Голова МСЕК» виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА № 110544, яка видана 10.11.2009 року на ім`я ОСОБА_3 , виконано безконтактним способом з використанням техніки, яка друкує струменевим способом, (Т.1 а.с.186-191);

- виписку із акта огляду МСЕК серії ЖИА № 110544 від 10.11.2009 року видану на ім`я ОСОБА_3 , (Т.1 а.с.193);

- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.02.2016 року, згідно до якої приєднано до матеріалів кримінального провадження № 000255, речові докази, а саме: виписку із акту огляду МСЕК серії ЖИА № 110544 від 10.11.2009 року на ім`я ОСОБА_3 ; пенсійну справу по призначенню пенсії по інвалідності ОСОБА_3 ; особову справу по призначенню пільг та компенсацій ОСОБА_3 , (Т.1 а.с.195);

- листи: УПтаСЗН Олевської РДА від 15.05.2014 року № 2348 про повернення обвинуваченою ОСОБА_3 , 5431.77 грн., та УПФ України в Олевському районі від 16.10.2014 року № 4702/02 (кримінальне провадження № 287/203/14-к, а.с.73, 74), про повернення коштів, квітанції про повернення обвинуваченою ОСОБА_3 , незаконно отриманих пенсії і пільг та компенсацій, (Т.1 а.с.196);

- ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 28.08.2017 року (Т.1 а.с.256-258);

- оглянуті у судовому засіданні пенсійну справу по призначенню пенсії по інвалідності ОСОБА_3 , № 162347 та особову справу по призначенню пільг та компенсацій ОСОБА_3 ;

- інші матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , (Т.1 ст.197-1990, та кримінальне провадження № 287/203/14-к, а.с.75-82).

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд оцінює критично, як спосіб захисту обвинуваченої з метою уникнення кримінальної відповідальності за фактично вчинені кримінальні правопорушення. Посилання ОСОБА_3 , на те, що вона не вчиняла зазначених кримінальних правопорушень, намагаючись перекласти свою провину на інших осіб, тобто на ОСОБА_6 , і невстановлених органом досудового розслідування осіб, посилаючись на те, що «її підставили», що свідчить про її нещирість, є надуманими та безпідставними, так як вона раніше мала ІІІ-тю групу інвалідності і знала достеменно процедуру огляду і переогляду у відповідних медичних установах, особисто надавала свої документи, якто паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення ЧАСЕ та інші документи особам та установам, надавала особисто свій рахунок на який необхідно було перераховувати кошти від УПФ в Олевському району та УПтаСЗН Олевської РДА, при цьому знаючи і усвідомлюючи те, що переогляд не проходила, довідку СМЕК не отримувала, а відта не мала права на відповідну пенсію та компенсацію і пільги без проходження відповідної процедури переоформлення в установленому законом порядку. Показання, свідків наданими ними у судовому засіданні, є достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними, вони узгоджуються з іншими письмовими доказами, які було досліджено у судовому засіданні. А тому, суд обґрунтовано вважає, що вищевикладені покази обвинуваченої ОСОБА_3 , свідчать про те, що вона намагається всіляко перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, ввести суд своїми неправдивими показаннями в оману, перекласти свою вину на інших осіб, за допомогою цього уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинені нею злочини невеликої тяжкості, незважаючи на переконливі, численні і об`єктивні докази її винності, вперто відстоює власну надуману версію події, яка була спростована.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , свідків та дослідивши матеріали, що приєднані до кримінального провадження, а також матеріали, що характеризують особу обвинуваченої в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує:

- за ч.1 ст.190 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчиненого проти власності, що виразилося в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України (в редакції статті, що діяла на час вчинення злочину), оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчиненого проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, що виразилося в пособництві у підробленні документа, який видається чи посвідчується установою, який надає право, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою;

- за ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті, що діяла на час вчинення злочину), оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчиненого проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, що виразилося у використанні завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкціях статтей Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення таких правопорушень, їх тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже визначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує і те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, добровільно повернула незаконно отримані пенсію та компенсації, однак не визнала свою винність у вчиненому, разом із конкретними обставинами справи наведеними вище, відсутністю тяжких наслідків від злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винної, думки захисника та прокурора про застосування виду і міри кримінального покарання та звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст.49 КК України, суд приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , покарання не пов`язаного з обмеженням волі і в не максимальних межах санкцій частин статей обвинувачення, у виді штрафу. Даний вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Проте, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, вирішуючи питання покарання обвинуваченої за ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України, суд враховуючи вимоги ст.74 КК України, та п.2 ч.1 ст.49 КК України, приходить до висновку про звільнення ОСОБА_3 , від покарання за вчинення зазначених злочинів, оскільки з часу їх вчинення нею у період з жовтня місяця 2009 по вересень місяць 2011 року до набрання вироком законної сили минуло понад три роки.

Приймаючи дане рішення, суд виходить з того, що згідно санкції:

- ч.1 ст.190 КК України максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі до трьох років;

- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України (в редакції статті, що діяла на час вчинення злочину), максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі до двох років;

- ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті, що діяла на час вчинення злочину), максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі до двох років.

Відповідно до ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м`яке покарання, отже передбачені ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Частиною 5 статті 74 КК України визначено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання та його відбування на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відбування покарання за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, вчинені нею кримінальні правопорушення за ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України відностяться, відповідно до ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, з моменту вчинення злочинів минуло три роки, вона не ухилялася від слідства та суду, а також не вчинила нового злочину.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченої ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертизи, в розмірі 196.56 грн.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.95, 100, 122, 124, 314-318, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.4, 12, 27, 49, 50, 51, 53, 65-67, 74, ч.1 ст.190; ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті, що діяла на час вчинення злочину), суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України та призначити їй покарання за:

- ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України (в редакції статті на час вчинення злочину), у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

- ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті на час вчинення злочину), у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню № 287/63/16-к, які згідно постанови заступника начальника СВ Олевського ВП ОСОБА_11 , «Про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів» від 04.02.2016 року передано на відповідальне зберігання до УПФУ в Олевському районі Житомирської області і УП та СЗН Олевської РДА в Житомирській області, які на час розгляду перебувають в Олевському районному суді Житомирської області, а саме:

- пенсійну справу № 162347 по призначенню пенсії по інвалідності ОСОБА_3 , та особову справу по призначенню пільг та компенсацій ОСОБА_3 , повернути до вказаних установ;

- виписку із акта огляду МСЕК серії ЖИА № 110544 від 10.11.2009 року на ім`я ОСОБА_3 , яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 0000255, - залишити зберігатись при кримінальному провадженні № 287/63/16-к.

Матеріали кримінального провадження № 0000255 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/63/16-к.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ), на користь держави кошти в сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн., 56 коп., витрат на залучення експерта.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1