н/п 1-кп/490/126/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, З участю сторін кримінального провадження: сторони обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 зробив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, за таких обставин.
З 20:00 год. 17.01.2018 року до 08:00 год. 18.01.2018 року на службу по охороні громадського порядку Центрального району м Миколаєва заступив екіпаж "Корвет - 0409" в складі поліцейського роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_6 , інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_8 .
Відповідно до посадової інструкції інспектора 4 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої начальником Управління патрульної поліції 03.01.2017 року, визначені такі службові права та обов`язки інспектора патрульної поліції: безперервне та цілодобове партулювання території обслуговуваня з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху; здійснення заходів із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів, доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактика, попередження та припинення злочинів і адміністративних порушень у сфері дорожнього руху, а також інші права і обов`язки, передбачені посадовою інструкцією та законодавством України.
Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 мали право залежно від власного місцезнаходження і часу, висувати вимоги і приймати рішення, обов`язкові до виконання всіма громадянами, та згідно примітки 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади.
Так, під час несення служби 18.01.2018 року близько 00:45 год. на перехресті вул. Одеське шосе та вул. Клубна в м. Миколаєві екіпажем "Корвет-0409" було зупинено автомобіль ВАЗ 2101 з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 .
Водій ОСОБА_3 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно п.2.5 ПДР України, з метою уникнення відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонував екіпажу "Корвет-0409" в складі поліцейського роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_6 , інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_8 надати неправлмірну вигоду в сумі 200 доларів США, що станом на 18.01.2018 року еквівалентно 5733 грн. 23 коп., за не складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Справа надійшла до суду із угодою про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 369 КК України. Вказаний злочин є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення йому узгодженого сторонами покарання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Суддя ОСОБА_1