АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1035/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №646/3755/ 18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року, якою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 про зобов`язання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, ДУ «Диканівська виправна колонія №12», ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» прийняти заходи щодо невідкладного переведення (етапування) обвинуваченого ОСОБА_7 до визначеного ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року тримання під вартою ДУ «Харківська установа виконання покарань №27», -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року, з посиланням на ст. 206 КПК України, задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_8 про зобов`язання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, ДУ «Диканівська виправна колонія №12», ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» прийняти заходи щодо невідкладного переведення (етапування) обвинуваченого ОСОБА_7 до визначеного ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27».
Від прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року надійшла апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
В обґрунтування скарги прокурор зазначив, що слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена чинним КПК, поза процедурою оскарження та діючи поза межами повноважень. Слідчий суддя повинен був дотримуватись загальних положень кримінального кодексу, відображених в ст.ст. 7,9 КПК України. Обов`язок визначення судом органу або особи, відповідальної за здійснення контролю за виконанням ухвали суду про обрання запобіжного заходу під час її винесення не визначений чинним законодавством. Під час судового засідання прокурором та представниками ДУ «Диканівська виправна колонія №12», на ділянці слідчого ізолятора якої утримується обвинувачений ОСОБА_7 , давались пояснення щодо підстав для переведення ОСОБА_7 до тимчасової ділянки слідчого ізолятора при ДУ «Диканівська виправна колонія №12». Слідчому судді повідомлено, що на підставі наказу «Державного департаменту України з питань виконання покарань № 280» від 30.12.2003р. (далі за змістом - Наказ), з метою розвантаження слідчих ізоляторів та недопущення порушень законодавства України стосовно осіб, які тримаються під вартою, на територіях виправних колоній створено дільниці слідчих ізоляторів, а саме дільниця слідчого ізолятору на території ДУ «Диканівська виправна колонія №12» з плановим наповненням 50 осіб.
Згідно пункту 2.2. зазначеного Наказу, в дільниці слідчого ізолятора на території виправної колонії тримаються особи, взяті під варту та засуджені до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, вироки щодо яких не набрали законної сили.
Відповідно до пункту 2.4 Наказу підставою для приймання і тримання у дільниці осіб, узятих під варту та засуджених є вмотивоване рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або ухвалений судом вирок про засудження до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, який не набрав законної сили.
Таким вмотивованим рішення є ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року про обрання запобіжного заходу та ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 06.08.2018.
На підставі наряду Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №22-1936 від 19.02.2018 та з метою розвантаження камер державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» і мотивованого рішення комісії з розподілу ув`язненого ОСОБА_7 вирішено було перевести до дільниці слідчого ізолятора на території державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)».
Вказаний наряд виданий на підставі рішення від 15.02.2018 року міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк виду колонії, порядку направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі та їх переведення.
Вказане рішення міжрегіональної комісії від 15.02.2018 може бути оскаржене ув`язненим ОСОБА_7 до Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, розташованої за адресою: вул. Мельникова, 81,м. Київ, 04050, органів прокуратури або безпосередньо до суду, чого ні слідчо заарештованим ані його захисниками зроблено не було.
Проте судом, посилаючись на норми ст. 206 КПК України, фактично застосовано іншу процесуальну процедуру, ніж визначена законодавством для оскарження рішення про переведення слідчо заарештованого, вирішено питання законності прийняття цього рішення.
Доводи адвоката ОСОБА_8 щодо порушення прав його підзахисного ОСОБА_7 , неведені у клопотанні є необґрунтованими, а вимоги до суду безпідставними.
Аналогічного висновку про те, що посилання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на грубе порушення прав його підзахисного, гарантованих статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не знайшло свого підтвердження дійшов слідчий суддя в судовому засіданні приймаючи оскаржуване рішення від 14.06.2018.
Разом з тим незважаючи на підтвердження законності тримання під вартою та відсутності фактів порушення прав слідчо заарештованого обвинуваченого ОСОБА_7 , а тим самим вичерпанням обставин для подальшого розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України, слідчим суддею прийнято рішення щодо неправильного виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена чинним КПК, поза процедурою оскарження та діючи поза межами повноважень.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні колегії суддів Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0005382 від 01.09.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 262, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою колегії суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 р. задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 262, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України і обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27», строком до 06.08.2018 р.
13.06.2018 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова з заявою, в порядку ст. 206 КПК України, про забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_8 про зобов`язання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, ДУ «Диканівська виправна колонія №12», ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» прийняти заходи щодо невідкладного переведення (етапування) обвинуваченого ОСОБА_7 до визначеного ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року тримання під вартою ДУ «Харківська установа виконання покарань №27».
Приймаючи рішення про часткове задоволення скарги адвоката ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з положень ст. 206 КПК України і ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», і п. 2.4. Положення про дільницю слідчого ізолятора на території виправної колонії, затвердженим Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 31.12.2003 р. №280, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 17.01.2004 р. за №65/8664. В порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважав відсутнім грубе порушення прав ОСОБА_7 , гарантованих ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прийшов до висновку про задоволення скарги захисника ОСОБА_7 .

З таким висновком суду погодись не можна у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч.ч. 1,2 Положення «Про Державний департамент України з питань виконання покарань», затвердженого Указом Президента України від 31 липня 1998 року № 827/98 Державний департамент України з питань виконання покарань (далі - Департамент) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який безпосередньо реалізовує єдину державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. ( Пункт 1 в редакції Указів Президента N 248/99 від 12.03.99, N 786/2000 від 12.06.2000 ). Департамент у своїй діяльності керується Конституцією ( 254к/96-ВР ) і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, цим Положенням. У межах своїх повноважень Департамент організовує виконання актів законодавства, здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Відповідно до п.п.3,4 вказаного Положення Департамент контролює виконання актів законодавства з питань, що належать до його компетенції, вироків, постанов і ухвал судів, забезпечує розподіл та тримання засуджених до позбавлення волі та осіб, взятих під варту; здійснює переведення засуджених і осіб, взятих під варту, з однієї до іншої установи кримінально-виконавчої системи, передачу (екстрадицію) осіб, які звинувачуються у вчиненні злочинів, а також засуджених для відбування покарання в установах іноземних держав згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.2.2 Наказу «Державного департаменту України з питань виконання покарань № 280» від 30.12.2003р., зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 17 січня 2004 р. за № 65/8664, в дільниці слідчого ізолятора на території виправної колонії тримаються особи, взяті під варту та засуджені до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, вироки щодо яких не набрали законної сили.
Відповідно до пункту 2.4 Наказу підставою для приймання і тримання у дільниці осіб, узятих під варту та засуджених є вмотивоване рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або ухвалений судом вирок про засудження до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, який не набрав законної сили.
Законом України від 07.09.2016 р. № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» (набув чинності 08.10.2016р.) кримінально-виконавчі інспекції були виключені з числа суб`єктів виконання покарань. Відповідно до цього Закону передбачено утворення нових органів органів пробації, як окремих суб`єктів виконання кримінальних покарань. Постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 року № 348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» були ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

На підставі Наказу «Державного департаменту України з питань виконання покарань № 280» від 30.12.2003р, з метою розвантаження слідчих ізоляторів та недопущення порушень законодавства України стосовно осіб, які тримаються під вартою, на територіях виправних колоній створено дільниці слідчих ізоляторів, а саме дільниця слідчого ізолятору на території ДУ «Диканівська виправна колонія №12» з плановим наповненням 50 осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з метою розвантаження камер ДУ «Харківська установа виконання покарань №27», ОСОБА_7 вирішено перевести до дільниці слідчого ізолятора на території ДУ «Диканівська виправна колонія №12», відповідно до Наряду Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства Юстиції №22-1936 від 19.02.2018, виданого на підставі протоколу засідання міжрегіональної комісії з питань визначення особам засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк від 15.02.2018 року виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі та їх переведення.
Чинним законодавством визначені особи та спеціальний порядок оскарження такого рішення міжрегіональної комісії, відповідно до якого, воно може бути оскаржене ув`язненим або його захисником до Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, розташованої за адресою: вул. Мельникова, 81, м. Київ, 04050; органів прокуратури або безпосередньо, до суду.
На теперішній час ні ув`язненим ОСОБА_7 , ні його захисниками вказане рішення оскаржене не було.
Таким чином, слідчий суддя при вирішення питання щодо часткового задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8 помилково послався на норми ст. 206 КПК України та вийшов за межі своїх повноважень, оскільки законодавством визначена спеціальна процесуальна процедура для оскарження рішення про переведення слідчо заарештованого та вирішення питання законності прийняття цього рішення.
Доводи адвоката ОСОБА_8 щодо порушення прав його підзахисного ОСОБА_7 , неведені у клопотанні і запереченні є необґрунтованими і безпідставними та не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Явка до суду апеляційної інстанції адвоката не є обов`язковою, а тому підстав для відкладення розгляду справи, судова колегія не вбачає.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 376, 392, ч.3 ст.403, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року скасувати та прийняти нову ухвалу.

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_8 , як захисника ОСОБА_7 про забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді