Справа № 727/8408/16-к
Провадження № 1-кп/727/67/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю сторони захисту: захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в їх інтересах законних представників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14

за участю представників служби пробації ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

за участю представника служби в справах дітей Чернівецької міської ради ОСОБА_18 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1,3 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальні провадження за 0002538 від 15.09. 2016 р. та № 0002943 від 06.11. 2016 року об`єднаними в одне провадження на підставі ухвали від 01.03. 2017 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого укладником в ПП «Реай», не одруженого, раніше судимого:

- вироком від 15.08.2014 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком від 31.03.2017 року Вижницького районного суду Чернівецької області за ст.. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1300 грн.;

- вироком від 22.06.2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ст.. 185 ч.3 КК України до 4х років позбавлення волі; на підставі ст.. 104, 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, ч.1 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, студента Чернівецького будівельного ліцею № 4, не одруженого, раніше судимого:

- вироком від 29.10.2015 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1, 104, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- вироком від 22.06.2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ст.. 185 ч.3 КК України до 3х років 6 місяців позбавлення волі

- вироком від 19.12. 2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області, який набрав чинності 18.05. 2018 року, за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.3, 187 ч.3, ст. 15 ч.3 ст. 186 ч. 2, 345 ч.2 КК України до 7-ми років 6 місяців позбавлення волі, - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_11 , будучи неповнолітнім, 14 вересня 2016 року біля 03 години ночі, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, протиправно, шляхом розбиття вікна, проник до торгового кіоску, що по АДРЕСА_4 , власником якого являється ОСОБА_19 , звідки викрав гроші в сумі 1300 грн., після чого із викраденим з місця вчинення злочину втік, розпорядившись у подальшому грішми на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 20 вересня 2016 року близько 02:30 години ночі, обвинувачений ОСОБА_11 , будучи неповнолітнім за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_21 , метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, повторно, шляхом розбиття вікна проникли до приміщення магазину «Продукти», розташованого по вул. Заставнянській, 47 в м. Чернівці, власником якого є ОСОБА_22 , звідки таємно викрали майно, зокрема: - блок цигарок «ЛM лофт 4» (10 шт), вартість однієї пачки становить 16.80 грн., на загальну суму 168 грн. - блок цигарок «Вінстон -4», вартість однієї пачки 20.46 грн., на загальну суму 204, 60 грн. - блок цигарок «Вінстон -6», вартість однієї пачки 19.52 грн., на загальну суму 195, 20 грн. блок цигарок «Пріма срібна червона», вартість однієї пачки 13.81 грн., на загальну суму 138, 10 грн. - блок цигарок «Прилуки особливі», вартість однієї пачки 15.01 грн., на загальну суму 150, 10 грн. блок цигарок «Давідовголд», вартість однієї пачки 21.04 грн., на загальну суму 210, 40 грн. 13 пачок цигарок «Парламент», вартість однієї становить 26.16 грн. на загальну суму 340, 08 грн. 4 пачки цигарок «ЛМ - синій», вартість однієї становить 16, 80 грн. на загальну суму 67, 20 грн. 4 банки слабоалкогольного напою «Рево», вартість однієї банки становить 24,40 грн., на загальну суму 101,60 грн. 5 пачок презервативів фірми «Контекс», вартість однієї пачки 10 грн., на загальну суму 50 грн. та - грошові кошти в сумі 1600 грн. та після заволодіння вказаним майном, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 із місця вчинення злочину пішли; в подальшому розпорядилися вищенаведеним викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілій ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 3484,68 грн.

Крім наведеного, 05.11.2016 року о 14 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_11 , досягнувши вже повноліття, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по вул. 29 березня в м. Чернівці, неподалік будинку №39, діючи умисно, протиправно, в ході словесної суперечки, що виникла на грунті неприязних відносин, вчинив конфлікт із потерпілим ОСОБА_23 , 1952 року народження, в ході якого завдав останньому удар кулаком правої руки в область нижньої губи зліва, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, схопив ОСОБА_23 рукою за верхню частину пальто, в яке був одягнутий останній та утримуючи, із застосуванням сили штовхнув потерпілого, у зв`язку із чим, ОСОБА_23 впав на правий бік асфальтного покриття; побачивши це , ОСОБА_11 завдав йому удари правою ногою, а саме підошвою взуття, в область обличчя та животу потерпілого, при цьому, пошкодивши милицю останнього. В результаті умисних дій ОСОБА_11 , і згідно висновку експерта №1804д від 20.12.2016р. потерпілому ОСОБА_23 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці нижньої губи зліва, який відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та в порядку вимог ст. 351 ПК України, наданих суду показаннях не заперечував обставин обвинувачення, а саме того, що 14.09.2016р., в нічний період доби, шляхом розбиття каменем вікна, проник до торгового кіоску, розташованого по АДРЕСА_4 , звідки викрав грошві кошти, в якій точно сумі не пам`ятав. В показах зазначив, що 20.09.2016 року в нічний час, він попередньо домовившись із неповнолітнім ОСОБА_12 , розбили вікно та проникли до приміщення магазину «Продукти», що по вул. Заставнянській, 47 м. Чернівці, звідки разом викрали гроші в сумі 1600 грн. та кілька блоків цигарок, пиво; презервативи, після чого із викраденим пішли; пиво випили, а гроші поділили. Також надав показаннях про те, що 05.11.2016року він випив алкогольне пиво та проходячи по вул. 29 березня в м. Чернівці побачив чоловіка з тростиною, чоловік йому зробив зауваження, після чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс удар по обличчю потерпілому та шарпаючи за одяг чоловіка штовхнув його на землю, де ще наніс один удар ногою в область обличчя і зламав милицю, втікши з місця вчинення злочину. В скоєному розкаявся, не заперечив що в ході судового розгляду справи вчинив ще два злочини, за який поніс покарання; просив врахувати його молодий вік, те, що він працевлаштувався та суворо не карати.

Обвинувачений, неповнолітній ОСОБА_12 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та в наданих суду показаннях зазначив про те, що 20.09.2016 року, він в нічну пору доби попередньо домовившись з ОСОБА_11 , зустрілися в місті, гуляли, а потім поїхали в район вулиці Заставнянської м. Чернівці, де проникли до приміщення магазину «Продукти», звідки вони разом викрали товар та грошові кошти, найменування товару і кількість відповідає зазначеному в обвинувальному акті. Просив його суворо не карати, застосувати вимоги ст. 69, 75 КК України з врахуванням неповнолітнього віку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вина останніх, відповідно у скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілих, свідків.

Потерпілий ОСОБА_24 будучи допитаний в судовому засідання під присягою надав покази про те, що він є власником кіоску, розташованого по АДРЕСА_4 та осінню 2016 року, він перебував за межами міста Чернівці та на його телефон зателефонувала ОСОБА_25 , яка повідомила, що із кіоску де в нього торгувала остання товаром було розбито скло та викраденого грошові кошти біля 1300 грн. В подальшому, подивившись записи з камери відео спостереження, він побачив хлопця, в якому в залі суду упізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , який певний час ходив біля кіоску та за допомогою каміння розбив скло, а наступного дня було викрадено гроші.

Аналогічні показання в суді під присягою надала свідок ОСОБА_25 .

Потерпіла ОСОБА_22 під присягою в судовому засідання надала покази про те, що восени 2016 року у нічний час з належного їй магазину «Продукти», що по вул. Заставнянській, 47 в м. Чернівці, було викрадено товар цигарки, пиво та грошові кошти на загальну суму близько 4 000 грн. Пояснила, що особи які вчинили крадіжку проникли до магазину шляхом розбиття вікна вхідних дверей, а пакет із викраденим товаром було виявлено на задньому дворі магазину. В той час, як приїхали працівники поліції на місце вчинення злочину вона не була, оскільки почувала себе погано, був її чоловік ОСОБА_26 . Зазначила, що на наступний день після крадіжки нею в складі комісії було проведено ревізію та виявлено недостачу товару, однак, майже все що було викрадено знаходилося в пакеті, який був залишений викрадачами на задньому дворі біля магазину.

Свідок ОСОБА_27 суду під присягою надала показання про те, що працює продавцем в магазині «Продукти», що по вул. Заставнянській, 47, в м. Чернівці, власником якого є ОСОБА_22 . На передодні вчинення злочину, біля 22 години зачиняючи магазин, вона особисто перевірила товар; в касі залишилося грошей - 1600 грн., все зачинила та пішла додому, а близько 02 год. 30 хв. ночі їй зателефонував чоловік власниці магазину та повідомив, що до магазину проникли невідомі особи, викрадено товар та грошові кошти, що знаходилися в касі. Прибувши на місце подій вона побачила вибите скло у вхідних дверях магазину, всередині приміщення магазину була порушена обстановка, а неподалік магазину було виявлено пакет із викраденим товаром

Потерпілий ОСОБА_23 в судовому засіданні, будучи допитаним під присягою суду, що на початку листопада 2016 року в денну пору доби він йшов по вул. 29 березня в м. Чернівці у напрямку Червоноармійського ринку та йому на зустріч йшло двоє хлопців, в особі одного із яких, в залі суду впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , суто який і розпочав з ним конфлікт, наніс удар рукою в область обличчя, після чого, схопив за пальто і повалив його на землю, в результаті чого була зламана його милиця, після чого хлопець наніс йому ще один удар ногою по обличчю.

Будучи допитаним в судовому засіданні під присягою, свідок ОСОБА_28 суду надав показання про те, що 05.11. 2016 року після обідній час він з власного будинку де мешкає по АДРЕСА_5 бачив як по дорозі йшов перестарілий чоловік, а за ним двоє молодих хлопців, в одному з яких він в залі суду упізнав ОСОБА_11 і пояснив, що саме цей хлопець вчинив конфлікт з чоловіком, якому наніс удар, а потім штовхнув дідуся, який впав і ОСОБА_11 наніс ногою сильний удар в обличчя; він втрутився і на його реагування навіщо б`є чоловіка, обвинувачений ОСОБА_11 відповів «нехай не наривається»; після чого хлопець пішов в сторону спортивного майданчику, а він пішов у власних справах.

Крім наведених вище доказів показів потерпілих, свідків, вина обвинувачених доведена також і письмовими доказами кримінального провадження, зокрема в томі 1:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2016р., з якого вбачається, що в період часу з 20 год. 13.09.2016р. по 08 год. 14.09.2016р. невідома особа, шляхом пошкодження скло пакету металопластикового вікна проникла до приміщення кіоску швидкого харчування, що по АДРЕСА_4 , звідки викрала грошові кошти (а.с. 13)

- протоколом огляду місця події від 14.09.2016, об`єктом якого є приміщення кіоску швидкого харчування, що по АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено сліди рукавичок з поверхні пошкодженого вікна (а.с. 14)

- протоколом добровільної видачі та огляду від 16.09.2016 з якого вбачається, що ОСОБА_20 добровільно видає відеозапис з камер відеоспостереження з кіоску, що по АДРЕСА_4 (а.с. 26-27)

- протоколом добровільної видачі та огляду від 22.09.2016р. з якого вбачається, що ОСОБА_11 , в присутності матері ОСОБА_13 , добровільно видав робочі матерчаті рукавички чорного кольору (а.с. 29)

- актом проведеної інвентаризації від 16.09.2016р. в кіоску по АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що сума викраденого складає 1300 грн. (а.с. 34)

- свідоцтвом про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_20 (а.с. 35)

- Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 13.06.2005, з якого вбачається, що ОСОБА_20 належить земельна ділянка, що по АДРЕСА_4 , з використання для будівництва магазину (а.с. 36)

- свідоцтвом про право власності а нерухоме майно від 18.11.2005 відповідно до якого власником магазину-бару, що по АДРЕСА_4 являється ОСОБА_20 (а.с. 37);

- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 38)

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від потерпілої ОСОБА_29 (а.с. 48);

- протоколом огляду місця подій від 20.09. 2016 року мазанину Продтовари по АДРЕСА_6 (а.с. 51 59);

- висновком експерта № 1805-К від 12.10. 2016 року судової дактилоскопічної експертизи (а.с. 67 70);

- висновком експерта № 1806-К від 11.10. 2016 року судової трассологічної експертизи (а.с. 73а - 77);

- протоколами добровільної видачі (а.с. 83 86) від 21.09., 22.09. 2016р.;

- актом від 20.09. 2016 року про результати ревізії магазину Продтовари по АДРЕСА_6 (а.с. 99);

- правоустановлюючі документи щодо права зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_30 , виписка з Єдиного держвного реєстру юридичних осіб, тощо (а.с. 100 107);

в томі 2: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2016 з якого вбачається, що ОСОБА_23 подав заяву про те, що 05.11.2016, близько 14 год. 30 хв., невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження ( а.с. 7);

- довідкою ЧОНД з якої вбачається, що ОСОБА_11 перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с. 13);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 13.12.2016 з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_23 впізнав на фотознімку №3 особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження. А саме ОСОБА_11 (а.с. 18-20);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього, проведеного з потерпілим ОСОБА_23 , проведеного 13.12.2016, в ході якого потерпілий ОСОБА_23 показав механізм завдання йому тілесних ушкоджень (а.с. 21-27);

- експертними дослідженнями, зокрема актом судово-медичного обстеження №1605 від 07.11.2016, висновком експерта №1644втор. від 16.11.2016, висновком експерта №1804д від 20.12.2016 згідно яких вбачається, що у ОСОБА_23 виявлено тілесні ушкодження у виді синця в ділянці нижньої губи з ліва, який відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 29, 30,32-33);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього, проведеного з свідком ОСОБА_31 , проведеного 24.12.2016, в ході якого свідок вказав як ОСОБА_11 в ході конфлікту з ОСОБА_23 спричинив тілесні ушкодження, зокрема, показав механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому (а.с. 37-42);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 24.12.2016 з якого вбачається, що свідок ОСОБА_28 впізнав на фотознімку №3 особу, яка спричинила тілесні ушкодження особі похилого віку ОСОБА_23 , а саме впізнав саме ОСОБА_11 (а.с. 46-47);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього, проведеного з свідком ОСОБА_28 , проведеного 24.12.2016, в ході якого свідок вказав механізм спричинення тілесних ушкоджень невідомим хлопцем ( ОСОБА_11 ) особі похилого віку ( ОСОБА_23 ) (а.с. 48-53);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього, проведеного з підозрюваним ОСОБА_11 проведеного за участю захисника ОСОБА_32 , проведеного 05.01.2017, в ході якого підозрюваний ОСОБА_11 вказав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_23 (а.с. 75-80).

Таким чином, аналізуючи обставини та причини вчинення кримінальних правопорушень, допустимі і належні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, а також завдання потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, а вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення доведена в судовому засіданні.

У суду немає підстав не довіряти показам відповідно обвинувачених, які узгоджуються і з показаннями потерпілих, свідків, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами.

Судом в засіданні було роз`яснено обвинуваченим вимогу ч.1 ст.337 КПК України яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ст.129 Конституції України). Така норма кореспондується і з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України, якою визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Законодавцем визначено, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч.1 ст.94 КПК, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а обвинуваченим ОСОБА_11 і вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин. Тобто, законодавцем передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

При призначенні обвинуваченим, відповідно покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно із яким суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи не лише ступінь тяжкості злочину, а й особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ст.67 КК України, судом визнається - вчинення ним кримінального правопорушення (зокрема, за ч.1 ст. 125 КК України) в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину проти особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, обвинуваченого ОСОБА_11 , судом визнається вчинення злочину (ч. 3 ст. 185 КК України) в неповнолітньому віці; його щире каяття; визнання вини, відсутність претензій матеріального і морального характеру до нього з боку потерпілого ОСОБА_23 .

Крім наведеного, при призначенні покарання ОСОБА_11 суд враховує наявність в останнього постійного місця проживання, за яким ОСОБА_11 характеризується посередньо, його молодий вік, те, що раніше обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини; за місцем навчання характеризувався з негативної сторони; на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легкий когнітивний розлад органічно обумовлений з вираженим розладом поведінки та емоцій; згідно висновків судово-психіатричного експерта № 491 від 03.10.2015 та №7 від 04.01.2017 ОСОБА_11 на період часу до якого відноситься інкриміноване кримінальне правопорушення ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу (органічно обумовленого) з вираженим розладом поведінки та емоцій, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.с. 84 96, 159-185).

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_11 не сприяв у розкритті кримінальних правопорушень, оскільки під час судового розгляду справи вчинив ряд злочинів і відповідно за які був засуджений, а саме - вироком від 31.03.2017 року Вижницького районного суду Чернівецької області за ст.. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1300 грн. (штраф сплачено згідно квитанції від 31.07. 2017р. № 80;

- вироком від 22.06.2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 4х років позбавлення волі; на підставі ст.104, 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

Причинами, що сприяли вчиненню обвинуваченим ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, суд враховує те, що останній зростав в неблагополучній сім`ї; недостатність приділення уваги батьками вихованню сина, що не заперечувалося і законним представником матір`ю ОСОБА_33 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь із інформацією про соціально психологічну характеристику ОСОБА_11 .

Так, з дослідженої судом досудової доповіді, складеної Шевченківським районним сектором Чернівецького міського відділу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_11 оцінюється, як високий.

З врахуванням наведеного, а також позиції потерпілих, відповідно ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 про призначення ОСОБА_11 покарання за законом, в межах санкції статей.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання в межах санкції, передбаченої відповідно ст. 185 ч.3, ст.. 125 ч.1 КК України у виді позбавлення волі та не вбачає підстав до застосування вимог ст. 69, 75, 104 КК України.

Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд визнає вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, визнання останнім своєї вини, щире розкаяння у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховуючи обставини, що пом`якщують покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, за дослідженими даними, характеризують особу ОСОБА_12 , зокрема, його молодий вік, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, за яким останній характеризується посередньо, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні ОСОБА_12 не перебуває; згідно висновку судово-психіатричного експерта №490 від 03.10.2016р., ОСОБА_12 на період часу до якого відноситься інкриміноване кримінальне правопорушення ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу (органічно обумовленого) з вираженим розладами поведінки та емоцій, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; за даними вимоги УІЗ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів; вчинив злочин в період іспитового строку; не одружений; судом також враховується позиція потерпілої ОСОБА_30 про призначення ОСОБА_12 покарання за законом, в межах санкції статті, претензій остання до ОСОБА_12 , а також і до ОСОБА_11 не має, що підтверджено відповідною розпискою.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 не сприяв у розкритті кримінального правопорушення, оскільки під час судового розгляду справи декілька разів вчинив злочини і відповідно був засуджений, а саме, вироком від 22.06.2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ст.. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців років позбавлення волі; та вироком від 19.12. 2017 року Хотинського районного суду Чернівецької області (який набрав чинності 18.05. 2018 року), за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.3, ст. 15 ч.2 186 ч2, 345 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі (т.1 а.с. 186 205)

Причинами, що сприяли вчиненню обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення, суд вважає недостатність приділення уваги батьками вихованню ОСОБА_12 , що не заперечувалося і законним представником матір`ю ОСОБА_36 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально психологічну характеристику ОСОБА_12 .

Так, з дослідженої судом досудової доповіді, складеної Шевченківським районним сектором Чернівецького міського відділу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_12 , оцінюється, як високий.

На підставі викладеного, виходячи із загальних засад призначення покарання, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 , попередження вчинення ним нових злочинів є покарання в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі та не вбачає підстав до застосування вимог ст. 69, 75, 104 КК України.

При індивідуалізації особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , крім наведених вище обставин, (в порядку вимог ст. 485, 487 КПК України), суд при вирішенні питання, пов`язаного із застосуванням до нього кримінального покарання враховує і пояснення представника служби пробації - ОСОБА_37 , який пояснив, що поведінка ОСОБА_12 не змінилася, останній повторно вчинив в групі осіб, за попередньою змовою тяжкі кримінальні правопорушення, внаслідок чого відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведені обставини, із врахуванням позиції потерпілих, відповідно ОСОБА_34 , ОСОБА_30 , ОСОБА_23 , відсутності претензій з боку потерпілих до обвинувачених, зокрема, погашення заподіяної матеріальної шкоди батьками ОСОБА_12 в сумі 800 грн.; відшкодовано було ОСОБА_11 завдані збитки і потерпілому ОСОБА_23 в сумі 900 грн. родичами ОСОБА_11 , думку законних представників обвинувачених, а також із врахуванням причин і умов що сприяли вчиненню кримінальних правопорушень, особи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , їх молодого віку, стану здоров`я, умов проживання та виховання, суд приходить до висновку про можливість призначення, як відповідно обвинуваченому ОСОБА_11 так і неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, а ОСОБА_11 і в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення як обвинуваченого ОСОБА_11 так і неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 є не можливим без ізоляції від суспільства, а призначене покарання, буде необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Відповідно до Закону № 2046-УШ, який набрав чинності 21 червня 2017 року частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, зокрема: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Тобто, внесені Законом № 2046-УШ зміни в частину п`яту ст. 72 КК України погіршують становище засудженого, порівняно з нормою в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII (далі - Закон №838-VIII), яка передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За змістом ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України, до набрання чинності Законом № 2046- VIII, тобто до 20 червня 2017 року включно, період попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Тому, з урахуванням викладеного, обвинуваченому, неповнолітньому ОСОБА_12 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), а з 21 06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, так як в строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. Таким чином, підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк тримання під вартою ОСОБА_12 в Державні установі «Чернівецька установа виконання покарань «№ 33», як запобіжний захід тримання під вартою, застосований до останнього. Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити застосовану тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_12 відраховувати з 18.01.2017року фактичного його затримання.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України встановлено, що у резолютивній частині вироку, суд може прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Дана норма закону узгоджується і з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 14.12. 2014 року, в якому зазначено, що згідно із ст. 29 Конституції та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права людини на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Під час ухвалення обвинувального вироку, суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Отже, на підставі викладеного та з врахуванням позиції сторони обвинувачення, сторони захисту з даного питання, суд вважає, що слід застосувати запобіжний захід до ОСОБА_11 , який на момент ухвалення даного вироку набув повноліття, у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи на думку суду не забезпечать запобігання ризикам виконання судового рішення та строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту взяття під варту.

Крім наведеного, виходячи з визначених підстав п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.06.2017 (епізод від 18.09.2017р.), ухвалений щодо ОСОБА_11 слід виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню солідарно з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на користь держави в розмірі 880.40 грн. за проведення за проведення судових експертиз №1805-К від 12.10. 2016року та № 1806-К від 11.10.2016р., а також підлягають стягненню з ОСОБА_11 стягнення за проведення експертизи № 1829-К від 18.10.2016 року на користь держави в розмірі 175.92 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_23 по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 484-485, 487 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.12. 2017 року, який набув чинності 18.05. 2018 року, згідно якого ОСОБА_12 засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно до відбування ОСОБА_12 призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_12 рахувати з 18.01.2017 року - фактичного його затримання.

Міру запобіжного заходу, застосовану до ОСОБА_12 у вигляді тримання під варту залишити обрану.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 - з 18.01.2017 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому наступне покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України 100 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_11 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року Про практику призначення судами кримінального покарання, вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.06.2017р., виконувати самостійно.

Застосувати відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід - тримання під вартою. Взяти ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 відраховувати з моменту взяття під варту.

Стягнути із засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за проведення судових експертиз №1805-К від 12.10. 2016 року та № 1806-К від 11.10.2016р. солідарно процесуальні витрати в розмірі 880.40 грн. на користь держави.

Стягнути із засудженого ОСОБА_11 за проведення судової експертизи № 1829-К від 18.10.2016 року на користь держави в розмірі 175.92 грн.

Речові докази за відповідними постановами слідчого, зокрема:

- від 18.10.2016 року (т.1 а.с. 20) матерчаті рукавички та взуття, видані ОСОБА_11 та такі, що здані на зберігання до камери речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області (квитанція № 3403 від 18.10. 2016р. а.с. 21 т.1) знищити;

- від 27.09. 2016 року ДВД диск з відеозаписом з камер спостереження з торгового кіоску по вул. Лозівській в м. Чернівці залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002538 (т. 1 а.с. 23);

- від 27.09. 2016 року (т.1 а.с. 60) сумку чорного кольру з написом Адідас, мобільний телефон марки Самсунг, мобільний телефон Нокіа 1800, гроші в сумі 37 грн., зарядний пристрій, єластичний бинт, шоколадку Міленіум, запальничку, пачку цигарок Давідоф, колоду карт, металеву люльку, візитні картки, належні ОСОБА_12 і передані останньому під розписку повернути засудженому ОСОБА_12 , за належністю;

- від 22.09. 2016 року три пачки презервативів, переданих потерпілій ОСОБА_30 , під розписку повернути останній ( т.1 а.с. 86);

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Вирок суду підлягає врученню, в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України, прокурору, потерпілим, засудженим і в їх інтересах захисникам.

Суддя ОСОБА_1