Справа № 562/3279/18>
провадження №1-кс/562/866/18
У Х В А Л А
"03" жовтня 2018 р.

Слідчий суддя Здолбунівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м.Здолбунів Рівненської області клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

У поданому клопотання представник власника майна ОСОБА_5 просить скасувати арешт на майно, накладений на автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «4316», 1992 року випуску, вантажного типу, номер шасі № НОМЕР_1 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить останній та зобов`язати Здолбунівсткий ВП ГУНП в Рівненській області безоплатно повернути вказаний транспортний засіб власнику, мотивуючи необґрунтованістю накладення арешту.
У судовому засіданні заявник клопотання підтримав повністю з наведених у клопотанні мотивів.
Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Установлено, що ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року, яка не оскаржувалася власником та володільцем майна і набрала законної сили, клопотання слідчого СВ Здолбунівського відділення поліції Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного 08 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 за ст.198 КК України, було задоволено та накладено арешт, зокрема, на вказаний вище вантажний автомобіль марки «ЗИЛ».
Задовольняючи клопотання слідчого суд виходив з того, що водій зазначеного автомобіля марки «ЗИЛ» ОСОБА_7 08 вересня 2018 року здійснював перевезення кругляка деревини породи берези, граба та інших різного діаметру в кількості близько 10 метрів кубічних та надані ним на вантаж документи не відповідали дійсності, а тому цей транспортний засіб може бути використаний як доказ в рамках даного кримінального провадження.
Як слідчий у клопотанні, так і прокурор в судовому засіданні наголосили, що вилучений під час огляду місця події від 08 вересня 2018 року автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «4316», 1992 року випуску, вантажного типу, номер шасі № НОМЕР_1 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, та являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,і визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, як і наявна у ньому деревина, походження якої встановлюється слідством, а причетні до перевезення указаного вантажу особи (водій, власник та володілець майна) показань з цього приводу не надавали.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
А тому доводи представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно не ґрунтуються на вимогах закону, що не позбавляє його права звернення до суду з клопотанням про скасування арешту з інших підстав або передачі цього майна на відповідальне збереження.
Відповідно до роз`яснень які містяться в пункті 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: