Справа № 153/280/17
Провадження №11-кп/772/739/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000294 за апеляційними скаргами прокурора та законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.04.2018, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, заняття працює водієм в ПрАТ ПК «Поділля», сімейний стан одружений, раніше не судимого,
-за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів, цивільного позову та судових витрат.

Згідно вироку суду, Обвинувачений ОСОБА_7 30 липня 2016 року близько 22 години 30 хвилин рухаючись заднім ходом на автомобілі МАЗ 551605 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Калініна в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на узбіччі вказаної дороги, внаслідок чого останньому спричинено тілесні ушкодження. Судово-автотехнічною експертизою №574а від 25.08.2016 встановлено, що на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля МАЗ-551605 д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в технічно працездатному стані при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її вихідні параметри.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №15а від 20.01.2017 у дорожній ситуації, що склалась, дії водія автомобіля МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.9 ПДР України. Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи №1 від 03.01.2017 у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому лівої малогомілкової кістки, у нижній третині, рваної рани на передній поверхні лівої гомілки, епіфізіоліса дистального метаепіфіза. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого, твердого предмету, можливо 30.07.2016 під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок наїзду та переїзду колесом вантажного транспорту і відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений вчинив умисний злосин, у ході допиту не визнавав свою вину, добровільно не відшкодував шкоду, тому суд безпідставно визнав таку пом`якшуючу обставину як щире каяття та не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку представника потерпілого суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений лише перед закінченням судового слідства визнав свою вину, не відшкодував взагалі ні моральну ні майнову шкоду, тому суд безпідставно визнав таку пом`якшуючу обставину як щире каяття та не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах потерпілого, просив задовольнити апеляційну скаргу представника потерпілого та скасувати вирок суду, виключити пом`якшуючу обставину щире каяття, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку і юридичну кваліфікацію, яка ніким і не оскаржується.

Суд першої інстанції вимоги ст. 65 КК України виконав.

Міра покарання судом призначена відповідно до вимог ст. 65 КК, з врахуванням всіх обставин, і тих на які посилається прокурор з представником потерпілого в своїх апеляційних скаргах.

При призначенні покарання враховано, як тяжкість скоєного так і особу винного. Підстав для призначення покарання більш суворішого немає.

По-перше, злочин вчинений ОСОБА_7 є необережним, а не умисним про що стверджує в своїй апеляційній скарзі прокурор.

По-друге, жодних підстав для призначення покарання за ч. 1 ст. 286 КК України в максимальному розмірі 3 роки обмеження волі, як того вимагає представник потерпілого у своїй апеляційній скарзі не наведено.

Суд обґрунтовано дійшов висновку не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_7 не перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 157), працює водієм у ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» (а.с. 142) та іншого виду заробітку немає, тому позбавлення права керування поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище, що буде не співрозмірним вчиненому ним злочину т аявно виходитиме за мету покарання, визначену ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора та законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.04.2018, щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4