Провадження №1-кп/761/899/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012255 від 19.10.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кожва, Респубілка Комі, РФ, росіянина, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживає у цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

-вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 березня 1994 року за ч. 2 ст. 140, ст.46-1 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-вироком Ленінського районного суду м.Чернівці від 22.02.1995 року за ч. 4 ст.81, ч.3 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-вироком Ленінського районного суду м.Чернівці від 13.01.1998 року за ч. 2 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21.08.1999 року за ст.17, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 196-1, ч.2 ст. 206, ст.42 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.10.2003 року за ч. 3 ст. 186 КК України, на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

-вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07.02.2005 року за ст. 15, ч.2 ст.194, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі;

-вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30.09.2010 року за ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн.;

-вироком Подільського районного суду м.Києва від 26.12.2013 року за ч.2 ст. 125, ч.1 ст.121, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільненого умовно-достроково 11.03.2016 року із невідбутою частиною покарання у виді 10 місяців 5 днів позбавлення волі;

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2017 року, приблизно о 00 год. 20 хв., ОСОБА_3 перебував поряд зі станцією Київського метрополітену «Нивки».

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 1, ОСОБА_3 помітив малу архітектурну форму, а саме магазин «WearMe», який належить ТОВ «Альфарост ЛТД» та який на той час був зачинений за допомогою ролету, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного магазину з особистих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 19 жовтня 2017 року, приблизно о 00 год 25 хв. наблизився до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та руками почав ламати ролет, після чого пошкодивши його, розбив скло та через отвір проник до приміщення вищевказаного магазину, у якому здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_7 » та який належить на праві власності ТОВ «Альфарост ЛТД».

Незаконно проникнувши до малої архітектурної форми, а саме до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 тим самим вторгнувся до володіння особи, всупереч волі володільця за відсутності визначених законом прав та з порушенням визначеним законом порядку. Надалі ОСОБА_3 було затримано працівниками приватної фірми охорони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_8 суду надав показання про те, що він дійсно у жовтні 2017 року перебував біля станції метро «Нивки» вночі, оскільки посварився із дружиною та пішов із дому. Він вирішив заночувати у приміщенні кіоску, а тому зламав ролет, розбив скло та проник всередину приміщення кіоску, де надалі його було затримано працівниками охоронної фірми. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ним було вчинено кримінальне правопорушеня невеликої тяжкості, обставини його вчинення, умисний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також проти життя і здоров*я особи, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, продовжив кримінально-карану діяльність, при цьому останній не одружений, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює та суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття.

Обставинрю, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов*язання, застосований ОСОБА_8 під час досудового розслідування підлягає скасуванню, судові витрати стягненню з винної особи на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді особистого зобов*язання, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2017 року скасувати.

Судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 593 (п*ятсот дев*яносто три) гривні 22 копійки стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1