АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/8887/18
Справа №11-сс/791/383/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та накладено арешт на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку, проведеного в порядку ч.3 ст.233 КПК України, з 22:30 год. 15 травня 2018 року по 02:55 год. 16 травня 2018 року, за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-портативний відеореєстратор, флеш-карта «Transend» 16Gb, які упаковані в спеціальний пакет №ХО 4481257;

-камуфляжний кітель, куртка і штани, які упаковані в спеціальний пакет №ХО 0017571;

-ноутбук «Asus»R540 S серійний номерQ2NOSX 014367059, ноутбук«Lenovo» 580, серійний номер СВ 23086024, які упаковані в спеціальний пакет №ХО 0017573;

-планшет «Samsung»SM-T 561 білого кольору та планшет «Samsung»SM-T 561 чорного кольору, які упаковані в спеціальний пакет №ХО 0014400;

-документи на нерухомість на ім`я ОСОБА_9 , а саме свідоцтво про право власності від 2012 року, свідоцтво про право власності від 27 жовтня 2017 року, договір купівлі-продажу від 09 грудня 2016 року, договір купівлі-продажу від 29 травня 2017 року, які упаковані в спеціальний пакет «ХО 0014401;

-ноутбук «LenovoIdeaPakWeb 575», серійний номер WB 0326281, який упакований в спеціальний пакет №ХО 0014402;

-ключі від автомобіля в кількості 2-х штук;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ToyotaCamry», д.н. НОМЕР_1 сірого кольору, серії НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 ;

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 ;

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , які упаковані в спеціальний пакет №ХО 0004077;

-флеш карта «Taiwan» 32Gb, яку упаковано до спеціального пакету №44811257;

-військова форма (штани і куртка), упаковані в спеціальний пакет №ХО 0017575;

-дві радіостанції «Hidland», зарядний пристрій для них, які упаковано до спеціалізованого пакету №4401863;

-балаклава чорного кольору, яку упаковано до паперового конверту;

-берці чорного кольору з маркуванням на підошві 275, які упаковано до спеціального пакету №ХО0017576;

-бронижелет бежевого кольору «SecondChance», який упаковано до спеціального пакету №4502944;

-п`ять предметів ззовні схожих на штик-ножі, які упаковано до спеціального пакету №4502942;

-скляна банка з висушеною речовиною рослинного походження, яку упаковано до спеціального пакету №4481238;

-тактичні рукавиці з маркуванням «5.11», які упаковано до спеціального пакету №ХО0004071;

-Дві радіостанції «Motorola» із зарядним пристроєм, які упаковано до спеціального пакету № ХО 0017574;

-Відеореєстратор HDV Partizan, с/н СНД 82, який упаковано до спеціального пакету № ХО 0013943.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просила скасувати ухвалу в частині накладення арешту на ноутбук «Asus» R540 S серійний номер Q2NOSX 014367059, ноутбук «Lenovo» 580, серійний номер СВ 23086024; планшет «Samsung» SM-T 561 білого кольору, планшет «Samsung» SM-T 561 чорного кольору і ноутбук «Lenovo Idea Pak Web 575», серійний номер WB 0326281 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказане майно.

Вказує що зазначена ухвала була постановлена без її участі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що речі були вилучені в будинку, що належить ОСОБА_10 , оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , належить їй на праві власності. ОСОБА_10 у вказаному будинку не зареєстрований та не проживає.

Зазначає, що відсутні будь-які правові підстави для накладення арешту на перелічене в апеляційній скарзі майно, оскільки воно не відповідає критеріям, визначеним в ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.

Крім того зі змісту ухвали не вбачається які сліди злочину зберігають на собі зазначені речі, та які вони містять відомості, що можуть бути використані в кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , думку прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Як вбачається з клопотання слідчого, слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ст.345 КК України, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 .

Звертаючись в межах даного кримінального провадження із клопотанням про арешт майна, слідчий зазначив, що 15 травня 2018 року на адресу слідчого управління надійшов рапорт відповідно до якого працівниками УКР ГУНП в Херсоській області в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і може переховуватися за вказаною адресою, а також зберігати викрадені в ході вчинення інкримінованих злочинів ювелірні вироби, бирки до них, мобільні термінали та сім карти, які використовувались під час вчинення злочину, документи з приводу його злочинної діяльності та інші предмети, що мають значення речових доказів у провадженні.

У зв`язку із викладеним, в період часу з 22:30 год. 15 травня 2018 року до 02:55 год. в порядку ч.3 ст.233 КПК України з метою безпосереднього переслідування злочинців та врятування майна викраденого в ході вчинення злочину, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 у ході якого і було виявлено та вилучено перелічене в клопотанні майно.

В клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зумовлене необхідністю збереження цього майна як речових доказів, оскільки вилучені предмети містять на собі сліди злочину, а також містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч.3 ст.170 КПК України, у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення речових доказів, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст.173 КПК України повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна в зазначеному кримінальному провадженні, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки доводи клопотання слідчого в сукупності із матеріалами провадження, дають достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи містять ознаки речового доказу і мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, як вбачається із клопотання, а також доданих до нього матеріалів, органами досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2018 року, близько 20:49 год. ОСОБА_15 , умисно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, кожний з яких виконував свою роль, одягнені у військовий одяг, у бронежилетах, касках, масках, здійснили озброєний напад на ювелірний магазин «Аурум», розташований на першій черзі ТРЦ «Фабрика» за адресою: м.Херсон, вул.Залаегерсег, 18, під час якого із погрозою застосування насильства, шляхом демонстрації та наведення на працівників ювелірного магазину предметів схожих на автомати «Калашникова», заволоділи ювелірними виробами, після чого залишили місце вчинення злочину на автомобілі марки «Range Rover», в результаті чого заподіяли власнику вказаного магазину матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Під час проведення в порядку ч.3 ст.233 КПК України обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , органами досудового розслідування вилучене в тому числі і майно, яке могло використовуватися ОСОБА_9 у вчиненні злочинних дій, зокрема, військова форма, бронежилет, балаклава, а також ряд документів на ім`я ОСОБА_9 ..

Що стосується переліченої у апеляційній скарзі комп`ютерної техніки, то на думку колегії суддів, слідчий належним чином вмотивував необхідність накладення арешту і на вказане майно, оскільки воно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування.

Таким чином, вилучене під час обшуку майно, що перелічене в клопотанні слідчого відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та ст.167 КПК України, що згідно п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України є підставою для накладення на нього арешту.
Крім того, як встановлено із долучених стороною обвинувачення до матеріалів провадження документів, вилучене в ході проведення за адресою: АДРЕСА_1 , обшуку майно, відповідно до постанови слідчого від 16 травня 2018 року, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Що стосується питання законності проникнення представниками поліції до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , то положеннями кримінального процесуального закону (ч. 3 ст. 233 КПК України) передбачена можливість у невідкладних випадках проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді.
Як вбачається із наданих прокурором документів, одразу після проникнення до вказаного приміщення та проведення в ньому обшуку, слідчий, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про проникнення до житла та проведення обшуку, тим самим слідчий виконав вимоги процесуального закону.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2018 року вказане клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на проникнення 15 травня 2018 року до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою врятування майна, виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, вилучення предметів, речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про порушення слідчим суддею вимог процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, а саме, що слідчий суддя повинен був розглядати клопотання про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене, лише у присутності особи у якої таке майно було вилучено, колегія суддів вважає частково обґрунтованими, проте така обставина, не може бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки, КПК України передбачає можливість розгляду такого клопотання за відсутності такої особи, а право висловити свою позицію при розгляді даного питання, скаржник може реалізувати в суді апеляційної інстанції.
Що стосується посилань апеляційної скарги на належність ОСОБА_8 житлового будинку в якому було проведено обшук та вилучене майно, то колегія суддів, вважає їх безпідставними, оскільки у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт може бути накладено на майно будь-якої особи. Крім того, питання законності проведення обшуку та вилучення майна було предметом дослідження під час розгляду клопотання про надання дозволу на проникнення до житла та його обшуку, за результатами якого ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2018 року встановлено законність проведених слідчих дій.
Доводи ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_9 не проживав у будинку, де було проведено обшук, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах провадження відомостями, згідно яких в ході проведеного обшуку вилучені речі, зокрема документи, що належать ОСОБА_9 .
Таким чином матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Інші обставини на які посилається у апеляційній скарзі ОСОБА_16 , були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про накладення арешту та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч.2 ст.376,ст.ст. 404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000201 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4