Провадження №1-кс/127/6183/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самтредія (Грузія), громадянина Російської Федерації та Грузії, працюючого, одруженого, тимчасове місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Лівобережного відділення ВВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , 19.05.2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що 17.05.2018 близько 12.00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , рухаючись на автомобілі марки «Фольсфаген» моделі «Т5» з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Немирівське шосе у м. Вінниці, на відкритій місцевості поблизу автосалону «Міцубісі-центр» (м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. № 94) помітили автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_9 , після чого, підбурювані жагою до легкого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 усно домовились між собою про спільне вчинення таємного викрадення майна з автомобіля ОСОБА_9 , розподіливши при цьому ролі, вступивши таким чином у попередню змову на скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної із проникненням до сховища, а саме - автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport», що має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками та електронну сигналізацію) та в якому його володілець залишив на тимчасове зберігання належне останньому майно.
Реалізуючи зазначену попередню змову та спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередньо узгодженого плану та розподілених між собою ролей, 17.05.2018 близько 12.00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , зупинили автомобіль, наякому вони пересувались, неподалік від місця, де знаходився автомобіль під керуванням ОСОБА_9 , та вийшли з нього.
Далі ОСОБА_8 підійшов на відстань близько 10 метрів до автомобіля «Mitsubishi» та почав спостерігати за ним, його водієм та перехожими, створюючи таким чином належні умови для реалізації його спільного з ОСОБА_4 злочинного умислу та забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних дій.
Одночасно ОСОБА_4 непомітно для ОСОБА_9 підійшов до автомобіля «Mitsubishi» та у момент, коли потерпілий виходив з транспортного засобу та зачиняв його за допомогою електронної сигналізації, за допомогою заздалегідь заготовленого електронного предмета скопіював сигнал відчинення та зачинення дверей автомобіля марки «Mitsubishi».
Після того, як ОСОБА_9 залишив автомобіль «Mitsubishi» та пішов до автосалону, ОСОБА_8 продовжив спостерігати за людьми та подіями навколо, убезпечуючи себе та спільника від викриття, а ОСОБА_4 у цей час, використовуючи електронний предмет, яким він раніше скопіював сигнал відчинення та зачинення дверей автомобіля марки «Mitsubishi», відчинив передні праві двері зазначеного автомобіля, проник до його салону та взяв з переднього пасажирського сидіння до своїх рук чорну чоловічу барсетку, відчинив її, вийняв звідти грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень десятьма купюрами номіналом по 500 грн. кожна, 400 (чотириста) доларів США чотирма купюрами номіналом по 100 доларів США кожна (що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.05.2018 еквівалентно 10483,268 грн.), 100 (сто) Євро однією купюрою номіналом 100 Євро (що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.05.2018 еквівалентно 3088,3708 грн.), банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , після чого поклав барсетку назад на сидіння.
У цей час дії ОСОБА_4 помітив ОСОБА_9 , який вийшов з автосалону, та, зрозумівши, що з його автомобіля вчиняється викрадення майна, крикнув до ОСОБА_4 «Стій! Що ти там риєшся?», після чого почали швидко йти до свого автомобіля.
Усвідомивши, що дії спільників викрито, ОСОБА_4 , вийшовши за межі його з ОСОБА_8 попередньої змови на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи утримувати викрадені грошові кошти та банківську картку, поклав їх до кишені своїх штанів та разом із викраденим побіг і невідомому напрямку, залишивши таким чином місце злочину та заподіявші- потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну сум) 18571,64 грн.
Побачивши описані події, ОСОБА_8 також залишив місце події повернувшись до автомобіля марки «Фольсфаген» моделі «Т5» з державнт номерним знаком НОМЕР_1 та поїхавши на ньому в невідомому напрямку.
17.05.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю м. Самтредія (Грузія), громадянину Російської Федерації, останн відоме місце проживання: АДРЕСА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.05.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 186 КК України.
Будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому діянні визнав частково.
Вина підозрюваного підтверджується наступними матеріалами протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 ;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;протоколом огляду місця події від 17.05.2018 в будинку АДРЕСА_2 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, заякий передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, ніде не працює, не має жодних постійних чи тимчасових джерел заробітку, є громадянином іншої держави та не має постійного місця проживання на території України та таким чином усвідомлюючи можливу міру покарання у вигляді позбавлення волів може та має реальну можливість переховуватися від: органу досудового розслідування, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження.
Також враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином та жителем Російської Федерації, чітких пояснень та мету прибуття до України надати не зміг, тому є підстави вважати, що останній прибув до країни з метою вчинення корисливих злочинів проти власності та в разі при обранні менш суворого запобіжного заходу останній може продовжити вчиняти нові умисні корисливі злочини.
Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.
Крім того, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ще складає 140 960 гривень.
На підставі вищевикладеного, вважаючи, що обрання менш суворого запобіжного заходу перешкодить повноті та всебічності досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо клопотання та просили відмовити у його застосуванні.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001984, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 17.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001984за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

18.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України обґрунтована.

Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за які законом передбачено покарання до 8 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є особою до якої можна застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 працює натериторії Росії , раніше не судимий, у нього відсутнє постійне місце проживання на території України, що унеможливлює застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, не судимий, одружений та має сім"ю у Росії.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також те, що зі слідством не співпрацює, є громадянином інших держав, а саме, Грузії та Росії, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показів, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 20 години 00 хвилин 15 липня 2018 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 липня 2018 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 105720 (сто п"ять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступний обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладеного на нього обов`язку, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя