1Справа № 335/9192/17 1-кп/335/166/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0003239 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, що має середньотехнічну освіту, тимчасово не працевлаштованого, раніше не засудженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2017 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по середній смузі проїзної частини пр. Соборного, рухаючись з боку вул. 12 квітня в напрямку регульованого світлофором перехрестя з проїзною частиною бул. Шевченко в м. Запоріжжі. В салоні зазначеного транспортного засобу, серед інших, перебував пасажир ОСОБА_6 .

В цей же час, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, керуючи автомобілем «Форд Мондео» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині пр. Соборного у зустрічному для водія ОСОБА_7 напрямку.

На регульованому світлофором перехресті проїзних частин пр. Соборного та бул. Шевченко особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зупинив керований ним транспортний засіб після чого, діючи в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України не переконався в безпеці своїх дій, не надав дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному для нього напрямку прямо, а відновив рух, виконуючи лівий поворот та перетин перехрестя в напрямку вул. Перемоги.

Водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну спроможність виявити небезпечний маневр, виконуючого лівий поворот автомобілю «Форд» під керуванням особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди», своєчасних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу не застосував, в результаті чого допустив зіткнення передньої частини кузова керованого ним автомобілю із правою бічною частиною транспортного засобу під керуванням особи, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «Деу» ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1334 від 01.06.2017 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді:

1)закритого перелому правої дужки 5-ого грудного хребця без зміщення кісткових фрагментів, внутрішньо суглобових переломів суглобових відростків 6,7 грудних хребців в дугоотростчатих зчленуваннях, струсу спинного мозку на даному рівні кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що не є ненебезпечними для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день;

2)обширної рани, що тривало незагоювалася в області дна рота з розтрощеними краями, з посіченими м`язами дна рота, з переходом ранової поверхні на корінь язика, зі скелетуванням (оголенням фрагменту кістки) нижньої щелепи, з пошкодженням лицьової артерії та вени, скальпованої рани лівого крила носа, що доходить до хряща кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є ненебезпечними для життя, але спричинило тривалий розлад здоровя строком понад 21 день;

3)рани в області лоба, підщелепної області кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткотривалий розлад здоров`я;

4)множинних забоїв та саден в області обличчя (більш точна локалізація не вказана) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Порушення водієм ОСОБА_7 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-395 від 12.07.2017 року, вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що повністю підтверджує фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше не судимого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Потерпілим ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн..

В обґрунтування позову ОСОБА_6 вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 07.05.2017 року в наслідок порушення правил дорожнього руху, він зазнав тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Неправомірними діями обвинуваченого йому завдано немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, у зв`язку з травмами яких він зазнав, необхідністю лікування та обмеженням фізичних можливостей.

Цивільний позов про обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково в розмірі 5000 грн..

Вирішуючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно позиції викладеної у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 10000 грн., що спричинена потерпілому виходячи із сукупності її складових - ступеню тяжкості спричинених тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, фізичного болю та страждань, розумності, виваженості та справедливості є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілої та категорії злочину, вчиненого обвинуваченим, яке за направленістю умислу відноситься до ненавмисних.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Згідно вимог статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні виплати на залучення експерта.
Враховуючи, що в кримінальному провадженні проводилась судова інженерно - транспортна експертиза №9-395 від 12.07.2017 року вартістю 1581 гривень 92 копійок, то ці кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Враховуючи, що стороною обвинувачення не надано документального підтвердження витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи №9-304 вартістю 1186,44 грн., судової інженерно - транспортної експертизи №9-305 вартістю 1186,44 гривень, судової інженерно транспортної експертизи №9-303 вартістю 1779,66 гривень ці витрати з обвинуваченого не стягуються.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом .

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 гривень задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно- транспортної експертизи №9-395 від 12.07.2017 року у сумі 1581 гривень 92 копійок.
Речові докази автомобіль „ ДЕУ р.н. НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити останньому.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1