АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/894/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вироком ОСОБА_9 визнано винним у тому, що 07 квітня 2017 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, він, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , переконавшись у відсутності в квартирі інших мешканців, незаконно проник до житлової кімнати шляхом зняття скла з вхідних дверей та викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1757 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а також необґрунтованим звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На думку прокурора, судом першої інстанції належним чином не мотивовано рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не надано правової оцінки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам скоєного, даним про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_9 будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний, корисливий злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Також, ОСОБА_9 мав достатньо часу офіційно працевлаштуватися, продовжити навчання або іншими способами підвищити свою кваліфікацію, що вказувало б на усвідомлення ним своїх помилок та намагання їх не допускати в майбутньому. Однак, протягом тривалого часу ним цього не зроблено, що свідчить про нещирість ОСОБА_9 та його небажання ставати на шлях виправлення. На думку прокурора, визнання ОСОБА_9 своєї вини частково свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагався уникнути справедливого покарання за вчинене, розраховуючи на поблажливість суду.
Звертає увагу на те, що при призначенні покарання необхідним є застосування таких заходів та мір покарання, які надають засудженому можливість повною мірою відчути та зрозуміти наслідки його кримінально караних діянь.
Тому прокурор вважає, щопризначене ОСОБА_9 покарання зі звільнення від його відбування є недостатнім для виправлення та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, тобто покарання повинно бути реальним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.

Однак, на думку колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 покарання та прийнятті рішення про звільнення від його відбування суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 65, ст. 75 КК України

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 75 КК України та звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Вирок суду не містить належного мотивування прийнятого рішення, оскільки одні і ті ж самі обставини враховано і при призначенні покарання, і при прийнятті рішення про звільнення від його відбування.
При цьому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; визнання обвинуваченим вини лише частково, дані про його особу, зокрема те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, має непогашену судимість за вчинення крадіжки чужого майна, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Зазначені обставини свідчать про не можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, а тому підстави для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Однак, покарання у виді 4 років позбавлення волі є надто суворим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність добровільного відшкодування завданого збитку.
Крім того, в апеляційній скарзі прокурор просить призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі, що є меншим за розміром ніж призначив суд першої інстанції.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413, ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, із ухваленням апеляційним судом свого вироку.
На думку колегії суддів, ОСОБА_9 необхідно призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року підлягає зміні в частині визначення строку, з якого ОСОБА_9 потрібно обраховувати строк покарання.

Керуючись ст. 404, ст. 407, ст. 420, КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури№2 ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, в частині призначення покарання ОСОБА_9 та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасувати.
В цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року змінити. Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання після звернення вироку до виконання.

В решті вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4