АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи № 766/7966/17
Провадження № 11-сс/791/189/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6
Адвоката - ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги та просила їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так як, апелянт оскаржувану ухвалу отримала 02.04.2018 та оскільки клопотання про арешт майна розглядалось без її участі, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання не надходило, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є його власником, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ. Слідчим суддею також було прийнято до уваги наявність правових підстав для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи представника ТОВ «Ната-Алтунчан» адвоката ОСОБА_7 в її апеляційній скарзі відносно того, що в порушення ч.5 ст.171 КПК України, слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна лише 09.06.2017 року, тобто через тиждень після проведення вилучення, а не протягом 48 годин після вилучення майна, що припадав на 04.06.2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки в період з 02.06.2017 по 06.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 12.05.2017, співробітниками ГУ ДФС у Херсонській області, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.237 КПК України), проведено огляд земельної ділянки ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» (код 36336744) за адресою м.Херсон вул.Карантинний острів 1, а 08.06.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області було подано клопотання про накладення арешту, то слід вважати, що процесуальний строк слідчим не був пропущений. Твердження апелянта, що арештовані лісоматеріали не можуть бути належним та допустимим речовим доказом, оскільки не є знаряддям вчинення злочину, не зберігають на собі слідів злочину та не є об`єктом злочинних дій, колегія суддів вважає недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи та ТМЦ мають значення речових доказів та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Таким чином, апеляційна скарга представника ТОВ «Ната-Алтунчан» адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Поновити представнику ТОВ «Ната-Алтунчан» адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.06.2017 року.
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Ната-Алтунчан» адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2017 року без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2