У Х В А Л А
Іменем України

25 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006336 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.06.2018 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006336 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0006336 від 08 червня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 309 КК України.

07.06.2018 року під час проведення огляду місця події, слідчим в присутності понятих у ОСОБА_4 , за адресою: м. Київ, вул. М. Житомирська, 15-А, було виявлено та вилучено з правої кишені джинсів, згорток з фольги, з наркотичним засобом метадон, який він придбав для власного вживання без мети збуту.

Крім того в цей час за добровільною згодою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який керував автомобілем ВАЗ 2110 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено огляд автомобіля, що був припаркований за адресою: м. Київ, вул. М. Житомирська, 15-А. Під час огляду автомобіля під правим переднім пасажирським сидінням, було виявлено та вилучено - згорток з фольги в якому знаходився прозорий поліетиленовий мішечок білого кольору з психотропною речовиною амфітамін, прозорий поліетиленовий мішечок білого кольору з наркотичним засобом метадон, поліетиленовий мішечок жовтого кольору, в якому знаходилося 17 дрібних поліетиленових мішечків зеленого кольору, та один поліетиленовий мішечок чорного кольору з наркотичним засобом «метадон».

08.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

07.06.2018 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 15-А, у салоні автомобіля було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ 2110 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2110 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 виданий РЕГ 7-го МРВ ДАІ м. Новий Буг ВДАІ в Миколаївській області; в`язку з чотирьох ключів; банківська картка № НОМЕР_5 банку ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 ; банківська картка банку «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «PHILIPS» ІМЕІ: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 із сім картою, який належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , із сім картою, який належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Bravis А503», ІМЕІ: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , із двома сім картами, який належить ОСОБА_5 ; ваги марки «Вітек Україна», які вилучені в салоні автомобіля; 11 сім карт мобільного оператору «Лайфселл».

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначені речі та автомобіль, які були вилучені під час проведення ОМП з метою подальшого їх збереження та не допущення їх знищенню, так як вони мають суттєве значення по кримінальному провадженню та визнано речовими доказами. Оскільки транспортний засіб слугував для незаконного зберігання та перевезення наркотичних речовин, у мобільних телефонах та на вилучених сім картах мобільного оператора «лайфселл» можуть зберігатися контакти невстановлених слідством осіб, які продали наркотичні речовини, вилучені ваги свідчать про те, що підозрюваний міг в подальшому реалізовувати вилучені наркотичні засоби, а на банківських картках можуть зберігатися гроші незаконно отримані за збут наркотичних речовин.

З метою заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати майно необхідно накласти арешт на згадане майно.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Як убачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0006336 розслідується у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України.

Так, у клопотанні порушується питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в ході огляду місця події 07.06.2018 року за адресою: м. Київ, вул. М.Житомирська, 15-А.

Крім того, порушується питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду автомобіля ВАЗ 2110, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Метою накладення арешту слідчий зазначає: з метою заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати майно

При цьому, не конкретизовано підставу і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, огляд зазначеного автомобіля проведено незаконно, з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки після такого огляду не були виконані вимоги ч. 3 ст. 233 КПК України та не отримано дозвіл слідчого судді на проведення огляду іншого володіння особи, яким є автомобіль ВАЗ 2110, оскільки до клопотання не додані відповідні дані, які б підтверджували законність проведення огляду.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого погоджене з прокурором не містить передбачених ст.170 КПК України правових підстав для накладення арешту на майно.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичної особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен гарантувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий за погодженням з прокурором, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Отже, слідчим у клопотанні не наведено належного обґрунтування, яке може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слід зазначити, що у клопотанні про арешт майна не зазначено підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також не згадується відповідна правова підстава накладення арешту.

При цьому, на відміну від розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів, де ст. 185 КПК України передбачена можливість зміни або доповнення такого клопотання, при вирішенні питань про арешт майна та про застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження такої можливості КПК України не передбачає, а встановлює, що у випадку внесення клопотання про арешт майна без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя повертає його прокурору для усунення недоліків в строк, який не перевищує 72 годин.

Відповідно до положення ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у клопотанні слідчого погоджене з прокурором про арешт майна не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк у сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, оскільки слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, клопотання підлягає поверненню прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006336 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України, повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1