Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1464/18
провадження № 1-кп/632/138/18

18 жовтня 2018 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого оператором хлораторної установки у КВ «Дніпро», не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, 19 травня 2018 року близько тринадцятої години обвинувачений на належному йому транспортному засобі автомобілі «ВАЗ - 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхав до приміщення складу, розташованого поблизу селища Троїцьке у Первомайському районі Харківської області, який належить ОСОБА_6 на праві власності. Перебуваючи поблизу цього приміщення ОСОБА_4 займався пошуком металобрухту.

Під час знаходження в зазначеному місці у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна лому чорного металу, зі сховища.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 проник у приміщення згаданого складу, звідки шляхом демонтажу, з використанням фрагменту металевої труби та порізки на частини за допомогою спеціально пристосованої бензинової пили марки «SHTIL», таємно викрав дві металеві планки, загальною вагою 271 кг.,що були встановлені над віконними проємами,які завантажив у салон зазначеного вище транспортного засобу, після чого був викритий ОСОБА_6 .

Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 1355 гривень.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку та пояснив, що він займається пошуком металобрухту, з метою його подальшої здачі на відповідні пункти прийому. Металобрухт відшукує у сільський місцевості, у тому числі і на території Первомайського району.

Вдень 19 травня 2018 року він на вказаному автомобілі приїхав до приміщення складу, розташованого поблизу селища Троїцьке, де шукав металобрухт.

Під час знаходження в зазначеному місці у нього виник умисел на таємне викрадення лому чорного металузі сховища.

Реалізуючи свій умисел, діючи із корисливих мотивів, він зайшов у приміщення складу, де за допомогою металевої труби демонтував металеві перекриття, встановлені над віконними проємами, які за допомогою бензинової пили порізав на частини, після чого завантажив їх у автомобіль.

Викравши зазначене майно хотів поїхати, однак був викритий потерпілим.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також те, що обвинувачений повністю визнав пред`явлений до нього цивільний позов, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття останнього.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинено тяжкий злочин, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинне діяння, обставину, яка пом`якшує покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , відповідно до якої виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та його небезпеки для суспільства оцінюються як середні, а також те, що ОСОБА_4 займається трудовою діяльністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд хоча і призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак доходить висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в сумі 1355 гривень та моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

При цьому потерпілий вказав, що матеріальна шкода складається з майнових збитків, яких він зазнав внаслідок пошкодження та викрадення належного йому майна обвинуваченим.

Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він зазнав моральних страждань, відчував себе приниженим, що негативно позначилося на його самопочутті та стані здоров`я, був вимушений докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їхвідшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням наведених положень суд вважає, що пред`явлений цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Автомобіль «ВАЗ-2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , металошукач марки «GARRET», бензинова пила марки «STIHL», дві лопати, пластикову пляшку, пластмасову каністру, що належать на праві власності ОСОБА_4 , і чотири фрагменти металевих пластин, власником яких є ОСОБА_6 , було арештовано на підставі ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2018 року.

Судом встановлено, що зазначений автомобіль дійсно був засобом вчинення злочину. Однак при вирішенні питання щодо спеціальної конфіскації, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обов`язковим є «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи» (рішення «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005). При цьому, ст.1 Протоколу № 1 Конвенції з захисту прав і основних свобод людини передбачає, що особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Найбільш важлива вимога полягає в тому, що втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законними та пропорційним. «Втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення» і «не становить надмірний тягар для особи».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, предметом якого є металобрухт, вартістю 1355 гривень. При цьому, предмет злочину було вилучено та повернуто власнику. Крім того, судом прийняте рішення про задоволення у повному обсязі цивільного позову потерпілого про відшкодування майнової та моральної шкоди. Таким чином, права потерпілого на відшкодування шкоди реалізовані та захищені. ОСОБА_4 проживає у сільській місцевості та продовжує працювати, автомобіль марки «ВАЗ», 1987 року випуску, використовує для забезпечення своєї життєдіяльності, у тому числі і для того, щоб дістатися місця роботи.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що застосування спеціальної конфіскації порушить наведені міжнародні норми, та є неспіврозмірним втручанням у право власності ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, суд скасовує арешт та повертає автомобіль марки «ВАЗ-2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .

Крім того, суд скасовує арешт, накладений на інше зазначене вище майно.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 715 гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1355 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди і 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2018 року на: транспортнийзасіб -автомобіль марки «ВАЗ-2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , металошукач марки «GARRET», бензинову пилу марки «STIHL», дві лопати, пластикову пляшку, пластмасову каністру, які належать на праві власності ОСОБА_4 , чотири фрагменти металевих пластин, власником яких є ОСОБА_6 .

Автомобіль марки «ВАЗ-2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , металошукач марки «GARRET», дві лопати, пластикову пляшку, пластмасову каністру, які належать на праві власності ОСОБА_4 , повернути законному володільцю.

Бензинову пилу марки «STIHL», відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати; чотири фрагменти металевих пластин, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 715 гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1