Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/843/17
провадження № 1-кп/632/30/18

11 липня 2018 р.
Вирок

Іменем України

11 липня 2018 року м.Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Змиїв Харківської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого: 13.05.1987 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 140, ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 143 КК України ( в ред. 1961 року) строком на 4 роки позбавлення волі, після апеляційного перегляду Харківським обласним судом від 30.06.1987 року засуджений за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 143 КК України (в ред. 1961 року) на строк 3 роки позбавлення волі; 02.12.1991 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 215-3, ч.1 ст. 183 КК України на строк 3 роки позбавлення волі; 07.12.1995 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 215-3 КК України на 3 роки позбавлення волі; 18.06.1999 року Первомайським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 140. ч.3 ст. 193 КК України на строк 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 23.12.2004 р. по відбуттю строку покарання; 12.12.2005 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 190, ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, звільнений із залу суду по відбуттю строку покарання; 17.01.2007 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково 15.07.2011 року на 9 місяців 19 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 152 КК України

ВСТАНОВИВ:

27.06.2015 року, о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 відпочивала в кафе «Сафарі», розташованому по вул. Бугайченка в м. Первомайський Харківської області, де також відпочивав мешканець міста Первомайський, ОСОБА_4 . Знаходячись у приміщенні вказаного кафе, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , маючи умисел на статеві зносини з останньою без її згоди, запропонував їй вийти з приміщення вказаного кафе на вулицю для розмови. Реалізуючи свій виниклий умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відвів її від кафе та попрямував до будівлі Відділу освіти Первомайської районної державної адміністрації, яка знаходиться по вул. Гагаріна, 6, м. Первомайського Харківської області, де усвідомлюючи що його ніхто не бачить, погрожуючи ножем, який приклав до шиї потерпілої, став тиснути на неї, не даючи останній можливості покликати на допомогу та чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на зґвалтування, ОСОБА_4 продовжуючи тримати ОСОБА_6 та тиснути на її шию, ігноруючи вмовляння потерпілої не вчиняти з нею ніяких дій, та обравши вказане місце в якості підходящого для скоєння злочину, наніс близько 10 ударів по обличчю ОСОБА_6 та продовжуючи погрожувати ножем, спричинив згідно з висновком судово-медичної експертизи № 132-Пр/15 від 29.07.2015 року два синці на лиці, крововилив в оболонку правого очного яблука, перелом кісток носу, шість поверхневих різаних ран на лівій зовнішній поверхні шиї, які виникли від ріжучої дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа, два синці на внутрішній поверхні правого стегна і один синець на внутрішній поверхні лівого стегна, гостра закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після цього, ОСОБА_4 , погрожуючи ножем, запропонував ОСОБА_6 роздягнутись та зняв свій одяг та нижню білизну. Після чого, кинув потерпілу спиною на землю та не даючи можливості чинити опір, ОСОБА_4 користуючись тим, що воля потерпілої до опору повністю подавлена застосованим до неї фізичним та психологічним насильством, незважаючи на умовляння потерпілої не робити цього, вступив з останньою в статеві зносини природнім способом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин не визнав і пояснив, що 26 червня 2015 року по закінченні роботи в м. Харків він ввечері приїхав додому в м. Первомайський. З собою він узяв 0,33 гр. коньяку і вжив його по дорозі в потязі. Ввечері близько 22:30 23:00 він приїхав до м. Первомайського. Оскільки гроші в нього були, він зайшов в кафе біля вокзалу, випив 150 гр. коньяку, взяв таксі, назвав адресу: 6 м-н., буд. АДРЕСА_3 , де проживав зі своєю дружиною ОСОБА_8 . Проїжджаючи біля кафе «Сафарі» він почав думати про те, що зараз в нього виникне сварка через запах алкоголю від нього і вирішив зайти в кафе. Таксист спитав, чи чекати на нього. Він сказав, що зараз ще вип`є, зіграє в більярд та подзвонить йому для виклику. Таксист поїхав, а він зайшов в кафе «Сафарі». Він підійшов до двох хлопців які грали в більярд, спитав, чи можна з ними зіграти, вони погодилися. Він заказав 100 гр. коньяку та почав грати в більярд. Грав дуже довго та після кожної партії випивав по 100 гр. коньяку. Скільки разів він так підходив не пам`ятає, але дуже багато разів. Після цього він заказував музику, танцював, брав мікрофон та казав добрі слова на адресу своєї дружини. Коли він черговий раз підійшов за коньяком,бармен сказала що йому вже досить і кафе зачиняється. Він вийшов на сходи і раптом почув «ну що, нагулявся?». Це була його дружина. Він повернувся в кафе, де купив ще 150 гр. коньяку, випив, вийшов і його дружина повела додому. Коли вони йшли він моментами взагалі не пам`ятає. Вранці він прокинувся від того, що його дружина обливала водою. Від грошей, які в нього були, залишилося лише 150 грн. Наступного дня він влаштувався водієм в магазин. 21 липня 2015 року близько 08 години 30 хвилин, його затримали люди в цивільному одязі, посадили в машину та відвезли в райвідділ поліції. Працівники поліції йому погрожували зброєю. У райвідділу поліції йому пропонували написати щиросердечне визнання у зґвалтуванні. Він відмовився. Його вдарили електрошокером, близько трьох годин допитували, погрожували застосуванням табельної зброї. Один з робітників поліції вдарив його долонями по обличчю та викручував палець. Від одного з ударів у вухо він впав та навіть втратив свідомість. Коли прийшов до тями, в кабінет працівники поліції завели дівчину, як пізніш він дізнався ОСОБА_9 . Потім його відвели в кабінет 34 біля якого стояв працівник поліції ОСОБА_10 з ОСОБА_9 . Його завели в кабінет і капітан ОСОБА_11 поставила його на місце між іншими чоловіками та видала аркуш паперу з цифрою «2». Не дивлячись на його вимоги про адвоката, в кабінет завели ОСОБА_9 , яка вказавши на нього сказала «це він!». Усі вийшли, він залишився з ОСОБА_11 , де пробув близько 1,5 години. Потім його відвели в інший кабінет, де він просидів приблизно до 18 години. О 18 годині ОСОБА_10 знов відвів його до ОСОБА_11 , яка його відпустила, сказавши, що він вільний і коли знадобиться, вони його викличуть. В графі журналу відвідувань райвідділу поліції він поставив відмітку про те, що у нього є претензії в письмовому вигляді і з дружиною пішли до прокуратури, де домігся зустрічі з черговим прокурором. Прокурор відмовився видати йому направлення на експертизу, хоча він скаржився на те, що з вуха у нього щось тече. 22.07.2015 року він сам пішов до лікарні де його оглянув лікар та діагностував забій вушної раковини. Після чого він почав шукати роботу, але не знайшовши її, поїхав на заробітки до Росії в Бєлгород. 1 серпня о 6 годині 42 хвилини він виїхав на територію Росії на митному пункті ОСОБА_12 . Він працював в Бєлгороді, а потім у Москві. 23.06.2016 року до нього на роботу, де він працював таксистом, прийшли співробітники Інтерпола і затримали його. В кафе «Сафарі» 26.06.2015 року він бачив усіх, але потерпілу ОСОБА_9 не запам`ятав. В кафе було 6-8 чоловік, спочатку ОСОБА_9 в кафе не було. На питання прокурора як він запам`ятав що її спочатку не було, коли каже, що взагалі її в кафе не запам`ятав, відповісти не зміг. Хлопців з якими він грав в більярд, він не пам`ятає. З жодними компаніями він не спілкувався, ні до кого не підсаджувався. З «Сафарі» він пішов близько 1:00 1:30. Дружина ОСОБА_13 дзвонила йому декілька разів, тому знала, що він в «Сафарі». До того з кафе він не виходив, з жодними дівчатами не спілкувався. Загалом в той день випив багато коньяку, але скільки точно не пам`ятає. 30.07.2015 року він у райвідділку поліції бачив лише слідчого ОСОБА_14 , з яким поспілкувався в межах іншої справи. Зі слідчим по даній справі він не бачився і не спілкувався, жодних паперів не підписував. Коли він йшов додому, в нього були провали в пам`яті, коли вони переходили через дорогу, потім він пам`ятає вже як опинився біля під`їзду. Як заходив по сходам в під`їзд та квартиру не пам`ятає. Потім прокинувся вже вранці, коли дружина поливала його водою. Дізнався про наявність у нього ВІЛ інфекції 23.06.2016 року після того, як його затримали в Москві співробітники Інтерпола. Зі слів лікаря він заразився цією хворобою в 2014 році, як лікар про це дізнався йому не відомо. Після 26.06.2015 року в нього були зв`язки лише з ОСОБА_8 з іншими жінками зв`язків не було. Наскільки тривалі провали в пам`яті в нього були вночі з 26 по 27 червня 2015 року він не знає і скільки дружина тягла його додому 20 хвилин чи 1,5 години він не знає. Потерпілу вперше побачив 21.07.2015 року в райвідділку поліції. Всупереч не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні вказала, що 26.06.2015 року вона приїхала із с. Роздолля Первомайського району в м. Первомайський о 17 год. 30 хв., на день народження ОСОБА_15 . Вони накрили стіл та з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 святкувати в квартирі, яку вони знімали на 3 м-ні. Дівчата пили горілку, вона пила вино. Приблизно о 22 годині вони викликали таксі та поїхали продовжувати святкувати в кафе «Сафарі» м. Первомайський. Там вони заказали шампанське з фруктовою нарізкою, випивали та танцювали. О 24 годині вони викликали таксі та поїхали додому. Коли їх висадило таксі, ОСОБА_19 сказала, що забула в кафе своє взуття. Вони вирішили повернутися, вона хотіла залишитися, але ОСОБА_20 умовила її піти назад. Вони спочатку зайшли в кафе «Гліцинія», там було весілля і вони пішли в « ОСОБА_21 ». Був перший час ночі. В «Сафарі» вони знов взяли шампанське, танцювали. Потім близько першої години ночі приїхав хлопець ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Вони проводили її і ОСОБА_24 уїхала, а вони продовжили танцювати в кафе. В цей час в кафе зайшов ОСОБА_25 , вона побачила його в цей момент. Він ходив по залі, розглядував. Він підійшов до неї, запропонував вийти, взяв її за руку та вивів на вулицю. Вони стали біля порогу кафе, він сказав що нічого не чути, оскільки гучно грає музика, запропонував відійти далі. Вони відійшли до кінця паркану, що огороджує кафе. Там він почав приставати до неї, брав за груди, пропонував піти з ним та вступити в інтимні стосунки. Вона почала відмовлятися і намагалася піти. Лабутін її не відпускав, схопив за руку, після чого приставив до горла ніж. Самого ножа вона не бачила, відчула біля горла щось холодне та гостре. ОСОБА_25 приставив ножа біля її горла, стоячи позаду неї. Вона почала кричати, махати руками, відштовхувала його від себе, казала що не бажає з ним йти і хоче повернутися до кафе. Він сказав «заткнися, роздягайся», сказав що заріже її якщо вона продовжить кричати. Вона злякалася і почала кричати, він закрив їй рота руками. ОСОБА_25 сказав що його ніж на її сонній артерії і якщо вона буде продовжувати кричати та чинити опір, він її проткне і вона помре. Вона злякалася за своє життя і зняла з себе одяг та лягла на землю. Це вже було біля будинку культури, це наступна будівля біля кафе «Сафарі». Там вона лягла на землю, ОСОБА_25 ліг зверху та почав вводити статевий член, почавши статевий акт. Це тривало близько 20 хвилин. Потім він сказав, що не може завершити статевий акт. Вона в цей час кликала на допомогу, кричала. Він бив її лівою рукою по голові та обличчю, а в правій тримав ніж та наказував їй замовчати. Оскільки в нього нічого не виходило, він розвернув її, поставив на коліна, та намагався ввести свій статевий орган в її задній прохід, вона благала не робити цього і він не став вводити їй свій статевий орган в задній прохід, та ввів у піхву та ґвалтував її таким чином ще близько 40 хвилин, як їй здалося. Він кричав, що не може завершити статевий акт, штовхнув її на спину, заліз колінами на її плечі. Вона благала відпустити її, що вона після операції. Він у відповідь бив її по обличчю, кричав: «..заткнися!» та почав вводити свій статевий орган їй до рота. Їй було соромно та противно. Він ввів статевий орган їй до рота, однак так і не зміг завершити статевий акт. Почало світати і він підняв її та сказав, що вони підуть до нього додому продовжувати. На її тілі не було жодного живого місця. Він наказав зібрати речі, зібрав свої речі та пішли за будинок культури з речами. Коли він відпустив її руку, вона вирвалася та почала втікати гола, тримаючи одяг у руці. Чи гнався ОСОБА_25 за нею вона не бачила. Добігши до кінця базару вона одягла футболку та штани, бюстгальтер та труси тримала в руках. Було близько 4:30 5:00. Сумка та телефон залишилися в кафе «Сафарі». Вона стукала по вікнах, дівчата жили на першому поверсі, стукала в двері, ніхто не відкривав. Вона сіла на сходи та чекала. Проходив хлопець, спитав чи не потрібна допомога? Вона попрохала телефон і додзвонилася ОСОБА_22 . Потім двері відкрила ОСОБА_26 та приїхала ОСОБА_22 . ОСОБА_22 викликала міліцію і відвезли її у лікарню. В той вечір вона випила близько 350 гр. шампанського. Лабутіна вона дуже добре запам`ятала по волоссю, обличчю, голосу. Буде пам`ятати його ще дуже довго. До того його не знала і ніколи не бачила. ОСОБА_25 бив її близько 8-10 разів по обличчю. Обличчя в неї було синє, зламаний ніс, були порізи на шиї та руках та синці на тілі. ОСОБА_25 був одягнутий в сірі бріджи, смугасту футболку.

В тому місці де все відбулося висів ліхтар і обличчя вона добре бачила. Пізніше ОСОБА_25 почав писати їй у соціальній мережі, погрожував та лаяв нецензурними словами. Її життя після того склалося погано. Піднімається тиск, вона зверталася до невропатолога. Вона ненавидить чоловіків, не складається її особисте життя. ВІЛ інфекцією вона не хворіє. Під час зґвалтування ОСОБА_25 презервативом не користувався.

Ніж обвинувачений тримав лівою рукою та приставляв до лівої частини горла, правою рукою бив по голові та обличчю. Пізніш тримав її лівою рукою без ножа за шию. Тілесні ушкодження були на її тілі, а на статевих органах не було. Чому не було, відповісти не може, оскільки вона не експерт. Сперми в неї не виявлено, оскільки статевий акт ОСОБА_25 не закінчив.

- Показами свідка ОСОБА_27 , який показав суду, що два роки тому він йшов зі старого базара по м. Первомайський. Було пізно, можливо о 23 годині, можливо пізніше, він проходив біля кафе "Сафарі" та розташованих поруч із ним будівель, зокрема стоматології. Він йшов у навушниках, був тверезий та побачив двох людей - чоловіка та жінку. Вони штовхалися та як йому здалося сварилися. Вони знаходилися за будівлею учбового комбінату. Від нього до цих людей було приблизно 15-20 метрів, але йому було видно їх. Хоча було темно, там було штучне освітлення та він побачив профіль обличчя. Пізніше в поліції по фото він впізнав цього чоловіка. Стверджує, що це був саме обвинувачений, на цей час він схуд на обличчя, тоді обличчя в нього було більш крупніше. Обвинувачений був одягнутий у сірому, чи то у куртці чи у кофті. Наступного дня, дізнавшись, що в тому місці відбулося зґвалтування, він сам прийшов до міліції та все розповів. Обличчя дівчини він тоді не бачив, оскільки чоловік був над нею стоячи, нависаючи над нею. Коли він повернув до нього голову, він побачив його обличчя. Раніше обвинуваченого він не знав, пам`ять на обличчя у нього добра. Впізнав ОСОБА_25 по характерному профілю, носу та вилицях. Зі своїм двоюрідним братом він практично не спілкується, про якісь його проблеми із законом йому не відомо. Зараз пройшло багато часу і інших подробиць він не пам`ятає. Чи підписував він якийсь документ при впізнанні по фото обвинуваченого, він не пам`ятає.

- Показами свідка ОСОБА_28 яка пояснила в суді, що влітку, рік не пам`ятає, вона йшла біля кафе "Сафарі" навпроти якого вона живе. Було це вночі, близько 23 години. Вона почула крик дівчини. Вона кричала гучно: "допоможіть, мені боляче!". Там було темно, але освітлення з другої дільниці доходило. Вона зупинилася та почала придивлятися. Вона побачила біля будівлі учбового комбінату чоловіка та дівчину. Вони одразу її не побачили. Вона підійшла до них на відстань близько 5 метрів. Дівчина була нахилена чоловіком, він нахиляв її рукою до низу та погрожував їй, щось прохав, а вона оказувала спротив. Чоловік казав щось на кшталт: "…сучка давай, розраховуйся!". Чоловік знаходився позаду неї. Спочатку він її не бачив. Вона звернулася до них і спитала: "Що ви тут робите?". Дівчина почувши це почала кричати ще гучніше, почала звати на допомогу. Чоловік повернувся до неї і сказав їй: "…йди мимо!". Коли він повернувся до неї, вона добре побачила його обличчя. Вона однозначно стверджує, що це обвинувачений. Раніше вона його не бачила. Запам`ятала його на все життя. Він був дуже злий та розлючений та вона злякалася, що і їй дістанеться, та пішла додому. Її будинок розташований від того місця на відстані близько 50 метрів. Вона ще покурила біля свого будинку, запалила сигарету та знов почула крики тієї самої дівчини, яка кричала ще гучніше. Потім вона зайшла додому, розповіла все чоловіку, але він сказав, їй щоб лягала спати та не вмішувалася, тому вона не стала дзвонити в поліцію. Вранці вона вийшла з будинку та побачила, що на тому місці вже були працівники міліції, яким вона одразу все розповіла. В поліції їй показували п`ять фотографій, з яких вона впізнала обвинуваченого. Оперуповноважений сказав, що обвинувачений відмовився від проведення впізнання особисто, тому воно проводилося по фото. Ніхто їй нічого не підказував. По обличчю, по очах, по формі щелепи вона його впізнала. На обличчя в неї пам`ять добра. Обвинувачений був одягнений у світлі бріджи. Потерпілу вона впізнала в суді і стверджує, що в ту ніч вона була з обвинуваченим та прохала на допомогу. Чи були вони на той момент одягнуті, вона не бачила, оскільки бачила лише її голову, а інші частини тіла закривав своєю статурою обвинуваченій. Навпроти кафе "Сафарі" розташований готель, праворуч від неї знаходяться будинки, третій з них її. Штучне освітлення в місці, де вона бачила обвинуваченого та потерпілу, світить з території хлібзавода " ОСОБА_29 ", з готелю та з вулиці, де горить ліхтар біля одного з будинків. Це місце між кафе "Сафарі" та учбовим комбінатом. Чоловік нецензурно вимагав від дівчини вступити у статевий зв`язок по доброму. В нього були не довгі бріджи, волосся коротко стрижене, хоча не на лисо.

- Показами свідка ОСОБА_30 , яка показала суду, що близько 2-х років тому вона працювала офіціанткою в кафе "Сафарі". В один із днів потерпіла прийшла в компанії ще приблизно 5-х дівчат, відпочивали. Потерпіла як вона зрозуміла доволі багато випила та відокремилась від компанії. Було вже після 23 години. Обвинувачений прийшов до кафе пізніше, після 23-ї години, щось заказав на барі. Довго він в кафе не знаходився, вона запам`ятала його, оскільки він втратив в кафе свою барсетку, та питав у неї та бармена, де його барсетка, тому вона його запам`ятала. Він пив спиртне на барі, а через втрату барсетки дещо агресивно себе поводив. Потім потерпіла також підійшла до бару і вони разом стояли на барі та спілкувались, та можливо разом випили. Про що вони спілкувались вона не чула. Хвилини дві вони точно спілкувались між собою, скільки точно вона не пам`ятає. Вона працювала, було багато людей, тому вона не слідкувала за ними. Коли і куди вони пішли вона не бачила, також як і те разом вони пішли чи ні. Обвинувачений був одягнутий в бриджах або шортах та в футболці. Кафе вони закрили близько 3 годин, чи на початку четвертої години ранку.

- Показами свідка ОСОБА_31 , яка в суді пояснила, що вони влітку 2015 року з ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_32 знаходилися в кафе «Сафарі» та святкували день народження ОСОБА_26 з 21 по 03 ранку. Там вони розпивали спиртні напої, святкували. Після одного з танців потерпіла присіла за стіл до 2-х молодих чоловіків. Після того вони танцювали, випивали, ніхто навіть не звернув уваги що з ними немає потерпілої. Близько 8 години їй зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила, що ОСОБА_33 зґвалтували. Вона поїхала до санпропускнику і побачила страшну картину. Ірина була дуже побита, обличчя було синє, очі запливли, побито тіло, на тілі біля шиї були порізи або подряпини. Обвинуваченого не пам`ятає. Забули про ОСОБА_34 того вечора мабуть тому, що випили лишнього. Потерпіла казала, що чоловік бив її, підставляв ніж. Вони поїхали з кафе близько 23:30, потім знов повернулися. З ними була потерпіла. Після повернення потерпіла була з ними достатньо довго, приблизно до 2-ї години ночі вона її бачила. Був в той день в кафе схожий на обвинуваченого чоловік, однак сказати точно, чи був це він, вона не може.

- Показами свідка ОСОБА_35 , яка показала суду, що потерпіла її подруга. Два роки тому, 26 червня, вона з ОСОБА_18 , ОСОБА_36 , ОСОБА_17 та потерпілою ОСОБА_9 знаходилися в кафе «Сафарі», приблизно з 20 години. Можливо з 21 години. Вони відмічали день народження ОСОБА_26 , де їли, пили горілку, шампанське, танцювали, спілкувалися. До 23-ї години вони усі разом пішли з кафе, але повернулися, оскільки забули свої речі. Повернувшись до кафе, вони вирішили залишитися і гуляли приблизно до двох годин ночі. О 2-й годині за нею приїхав співмешканець ОСОБА_37 на таксі та забрав її. Усі інші дівчата з її компанії залишилися. Коли вони уходили, де в цей момент знаходилася потерпіла, вона не бачила. Приблизно за пів години до від`їду вона бачила її в кафе. Усі були досить випивши, алкоголю випили достатньо, хоча і не критично. Близько 5 години їй подзвонив з невідомого номеру молодий хлопець та сказав, що ОСОБА_9 побили та вона плаче біля її квартири. Коли вона прийшла до квартири, котру вони знімали з ОСОБА_26 , ОСОБА_9 вже була в квартирі. В квартирі вона побачила, що у ОСОБА_9 були подряпані коліна, порізана шия, обличчя було синє, синці в області очей. Вона була дуже побита, плакала, дуже хвилювалася, в неї була істерика. Вони відвезли її до лікарні та викликали міліцію. Обличчя обвинуваченого їй здається знайомим, але, чи був він в той день в кафе, вона не пам`ятає. Одразу після тих подій вона пам`ятала та навіть склала фоторобот. Вони намагалися не питати у потерпілої про ті події, оскільки лікарі попередили їх, щоб не турбували її. Від сестри ОСОБА_38 вона дізналася, що було зґвалтування у досить жорсткій формі. На шиї потерпілої були саме порізи, було схоже, що на шию їй давили чимось гострим, ножем чи лезом чогось гострого. Вона працює поваром, тому розбирається в порізах. Ці порізи вона побачила у лікарні, коли почали її переодягати. Зараз ті події вона пам`ятає не дуже добре, оскільки спливло дуже багато часу.

- Показами свідка ОСОБА_39 , яка показала суду, що приблизно 1,5 роки тому, було тепло, яка пора року не пам`ятає, вона знаходилася в кафе «Сафарі» де вона вела дискотеку, з 21 години до 02 години ночі. В той день чоловік, який є обвинуваченим, тобто ОСОБА_25 , був в кафе, заказував у них пісні, залишав на зарядці телефон. Також в той вечір в кафе знаходилася і потерпіла з компанією дівчат. Чи спілкувалися ОСОБА_25 з потерпілою вона не бачила. Вона була в кафе до другої години ночі. Чоловік пішов з кафе раніше, о котрій годині вона точно не пам`ятає. Дівчина потім залишилася сама без її компанії, а коли вона пішла, вона не пам`ятає, але раніше другої години ночі. Наступного дня від співробітників міліції вона дізналася, що відбулося зґвалтування тієї дівчини. Коли вночі вона йшла з кафе, то нічого не чула і не бачила. Обвинувачений того дня був з невеликою сумкою. Сказати що він був п`яний вона не може, з ними він розмовляв адекватно. Йому на телефон декілька разів дзвонила дружина. Телефон лежав біля їх апаратури і оскільки під час дзвінків фонили колонки, вона вимкнула телефон. Потерпіла в той вечір виглядала «випившею». Скільки чоловіків було того вечора в кафе не пам`ятає, можливо 5-10. Вони поїхали о другій чи на початку третьої години. Обвинувачений до кінця не був, а пішов раніше. За скільки точно часу до їх від`їзду вона не пам`ятає. Пішов він з кафе приблизно о 1 годині 30 хвилин, може трохи раніше чи пізніше. Коли вони уходили не було в залі нікого, в тому числі і потерпілої. Коли саме вона пішла, вона не бачила. Як вона пам`ятає, дівчина пішла дещо пізніше від обвинуваченого, але на який саме час, не пам`ятає. Подруги дівчини поїхали на таксі ще раніше, а потерпіла залишилася в кафе. ЇЇ подруги її шукали. Зала в якій була дівчина, їй була не видна, вона бачила, що там відбувалося лише іноді. Як саме і коли з кафе виходили потерпіла та обвинувачений, вона не бачила. Пам`ятає лише приблизно, коли зникла з її поля зору. Деталям, вона тоді жодної уваги не приділяла.

- Показами свідка ОСОБА_40 , яка показала суду, що приблизно півтора роки тому, влітку, вона знаходилася в кафе «Сафарі» де працювала діджеєм. Вона починає близько 21 години, приблизно о 22 годині в кафе зайшов чоловік з білим пакетом. Вона працювала і близько 23 години вказаний чоловік звернувся до них з напарницею ОСОБА_41 з проханням поставити телефон на зарядку. Вони поставили, але телефон періодично дзвонив. Далі вона працювала, бачили дівчину у джинсах та світлому светрі чи футболці. Також був молодий хлопець, який зараз нібито загинув. В обличчя дівчину та чоловіка, який заряджав телефон вона не пам`ятає, оскільки здебільшого дивиться в монітор. Коли ці особи пішли з кафе вона не бачила, але вони пішли раніше, ніж поїхала з кафе вона з напарницею.

- Показами свідка ОСОБА_42 , який показав суду, що працює старшим оперуповноваженим кримінального розшуку. Точної дати не пам`ятає, за його ініціативою ОСОБА_25 був запрошений до Первомайського районного відділу поліції, оскільки в нього була інформація про його причетність до скоєння зґвалтування громадянки ОСОБА_9 . Він доставляв його у райвідділ для проведення впізнання з кимось з оперативних працівників. ОСОБА_9 він у райвідділ не супроводжував, не викликав. По райвідділу він, чи хтось інший міг її супроводжувати всередині райвідділу. Жодних незаконних методів, чи насильства до ОСОБА_25 ані він, ані інші співробітники райвідділу не застосовували. Пізніше ОСОБА_25 виїхав за межі України та на його телефон з Росії дзвонив, та казав що він воює на боці агресора у якості снайпера та запрошував його на Станицю Луганську. Він представлявся ОСОБА_43 та по голосу він чітко впізнав, що це був саме ОСОБА_25 . Муратова відображала прикмети правопорушника, описувала його одяг та інші прикмети. Фото ОСОБА_25 є в обліках райвідділу і вони під час проведення розшукових заходів пред`являли його фото в числі інших і його впізнали. Він в той день побачив ОСОБА_25 у місті вранці біля магазину «Меблі» та запросив до відділу поліції.

- Показами свідка ОСОБА_44 , яка показала суду, що працювала слідчим СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. Проводила досудове розслідування у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 152 КК України. Потерпілою по справі була ОСОБА_9 . Зміст та текст протоколів допиту свідків вона вказувала такий, що відповідає дійсності. Для проведення слідчих дій ОСОБА_25 запрошувався працівниками поліції згідно положень ст. 135 КПК України. При впізнанні, на якому ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_25 , були дотриманні усі норми діючого КПК. ОСОБА_25 заводився до кабінету разом з іншими трьома чоловіками. Жодних клопотань від ОСОБА_25 не надходило. ОСОБА_45 був викликаний для вручення повідомлення про підозру. Він побажав мати захисника, але не уклав із ним договір. Йому було надано безоплатного захисника ОСОБА_46 , однак від цього адвоката той відмовився. Після цього йому призначили іншого захисника, але ОСОБА_25 за викликом не з`явився. Повістку йому було вручено під підпис на явку на 31.07.2015 року. Інших справ стосовно ОСОБА_25 у неї в провадженні не було. ( ОСОБА_25 підтвердив суду, що в корінці його почерк). На вчинення ОСОБА_25 зґвалтування ОСОБА_9 вказувало впізнання, під час якого ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_25 як на особу, що вчинила у її відношенні кримінальне правопорушення, а також інші зібрані у справі докази у їх сукупності. Відеоз`йомку з кафе вона не вилучала, оскільки камери там присутні, однак запису по факту не було, оскільки один запис накладався на інший по колу. Жодних незаконних заходів до ОСОБА_25 , фізичного чи психологічного впливу з її боку, чи з боку інших співпрацівників поліції не застосовувалось. Свідки злочину були з`ясовані проведенням слідчо-розшукових заходів.

- Показами свідка ОСОБА_47 , який пояснив суду, що працював судово-медичним експертом Первомайського РВ ХОБСМЕ. В червні 2015 року він проводив СМЕ потерпілої ОСОБА_9 . В ході проведення експертизи він оглядав та опитував потерпілу. У висновку сталася технічна помилка, правильно потрібно читати «не є небезпечними для життя». В ході проведення експертизи він встановив факт наявності об`єктивних ознак про скоєння у відношенні ОСОБА_6 насильницьких дій.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2015 року, з фото таблицею до нього, під час якого, потерпілою ОСОБА_6 , серед пред`явлених для впізнання осіб, під №2, як чоловіка який її зґвалтував 27.06.2015 року поблизу кафе «Сафарі» м.Первомайський, за рисами обличчя, складом статури та сукупністю ознак, був впізнаний ОСОБА_4 . На фото у фототаблиці до даного протоколу впізнання чітко видно, як потерпіла вказує на чоловіка під №2, який при цьому за зовнішніми ознаками, зростом, тілобудовою та віком, не виокремлюється серед інших осіб, пред`явлених для впізнання. При цьому на тому ж фото видно, що окрім перелічених учасників слідчої дії та понятих, сторонні особи під час слідчої дії відсутні.
Суд вважає, що відсутність у ксерокопії вказаного протоколу впізнання наданої суду обвинуваченим (т.2 а.с. 64), запису в графі «хвилини» його закінчення, є технічною помилкою та жодним чином не може впливати на його суть та достовірність, зважаючи також на те, що в оригіналі протоколу (т.4 а.с.77) вказана графа є заповненою. Посилання ж обвинуваченого на незаповненість графи протоколу «учасники», суд визнає необґрунтованою, оскільки усі особи, що брали участь у вказаній слідчій дії, а саме поняті, особи які пред`являлися для впізнання та особа яка впізнавала ОСОБА_6 , були вказані в інших графах та поставили свої підписи в протоколі, а сам ОСОБА_4 від підпису протоколу, в присутності вказаних осіб відмовився.
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 липня 2017 року за участю свідка ОСОБА_28 , яка за зовнішніми ознаками, а саме: за глибокими зморшками на лобі, формою та особливостями обличчя, впізнала серед інших ОСОБА_4 , фото якого було зафіксоване під №3, як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, свідком якого вона була в ніч з 26 на 27 червня 2015 року (т.4 а.с. 97).
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2017 року з фото таблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала на місці про обставини події, які мали місце 27.06.2015 року о 01 год. 00 хв., показала механізм при якому їй були спричинені тілесні ушкодження та вона була зґвалтована. При цьому ОСОБА_6 пояснила, що 26.06.2015 року вона разом зі своїми друзями відпочивала у кафе «Сафарі» м. Первомайський Харківської області. 27.06.2015 року о 01 год. 00 хв. до неї підійшов незнайомий чоловік, як було встановлено це ОСОБА_4 , запропонував вийти на вулицю для спілкування. Разом вони вийшли, спустились до огорожі, де він до її шиї приставив ножа та відвів праворуч від кафе, до будинку жовтого кольору. ОСОБА_4 погрожуючи ножем, вказав роздягатись та лягти на землю. Після чого, роздягнувшись ліг поверх та свій статевий орган ввів в піхву. ОСОБА_4 дуже нервував. А коли вона кричала, руками наносив їй удари по обличчю. Після чого, наказав стати на коліна та продовживши свої дії, знову ввів свій статевий орган їй у піхву. Стало світати і ОСОБА_4 сказав їй одягатись, після чого вона руками схопила свій одяг та втекла.
Також, під час експерименту, потерпіла ОСОБА_6 , закінчивши свою розповідь, запропонувала присутнім пройти до огорожі кафе «Сафарі», яке розташоване по вул. Бугайченка м. Первомайського Харківської області. Знаходячись поруч з вказаним кафе, ОСОБА_6 встановила манекен на відстані 2 м від огорожі та знаходячись позаду манекену поклала руки на шию манекена так, як ОСОБА_4 тримав біля її шиї 27.06.2015 року ніж та погрожував їй. Після чого запропонувала пройти до будівлі жовтого кольору , розташованої поруч, де на манекені, який поклала на змелю, вказала, як ОСОБА_4 наніс їй близько 10 ударів по обличчю та зґвалтував. Вказані події відбулися на грунтовому покритті бокової частини будівлі відділу освіти Первомайської РДА по вул. Гагаріна в м. Первомайському (т.4 а.с. 101).
- Висновком судово-медичної експертизи № 132-ПР/15 від 29.07.2015 року згідно якого, у г-ки ОСОБА_6 мають місце: два синці на лиці, крововилив у оболонку правого очного яблука, перелом кісток носу, шість поверхневих різаних рани на лівій зовнішній поверхні шиї, два синці на внутрішній поверхні правого стегна і один синець на внутрішній поверхні лівого стегна, гостра закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку.
Два синці на лиці, крововилив у оболонку правого очного яблука, перелом кісток носу та закрита черепно-мозкова травма утворилися від ударної дії твердих предметів, характерні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Різані рани на шиї виникли від ріжучої дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа. Синці на внутрішніх поверхнях правого та лівого стегон утворилися від ударної, або давлючої дії предметів з обмеженою травмуючею поверхнею, якими могли бути пальці руки людини, та могли виникнути під час скоєння насильницького статевого акту, коли нападник розводив стегна потерпілої у різні боки. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли у короткий проміжок часу та могли утворитися при зазначених потерпілою обставинах.
Вказані тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.3 та п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В статевих шляхах г-ки ОСОБА_6 сперма не виявлена.
- Висновком комплексної судово-медичної, медико-криміналістичної та молекулярно-генетичної експертизи №08-236/2018 від 22.05.2018 року згідно якого комісія експертів прийшла до наступних висновків:
Згідно даним наданої медичної документації, у ОСОБА_4 , відповідно до результатів ПЛР крові від 04.10.2017 №7355 та ПЛР крові від 26.01.2018 №7/6, має місце ВІЛ-інфекція. Та за браком повних медичних даних встановити давність зараження ОСОБА_4 . ВІЛ-інфекцією не можливо. За період перебування ОСОБА_4 в СІЗО Харківської області з 21.06.2017, він був обстежений 31.07.2017 на ВІЛ-інфекцію методом 1ФА № 42087, верифікація від 08- 09.08.2017 № 1389 - наявність в нього ВІЛ-інфекції була підтверджена лабораторно. Згідно даних медичної карти амбулаторного хворого медичної частини СІЗО, ОСОБА_4 відмовився від прийому противірусних препаратів.
За даними медичної літератури та сучасних досліджень, інкубаційний період при ВІЛ-інфекції може становити від 1 тижня до 6-10 років. Хоча ВІЛ- інфекцією заразитися досить важко, але в той же час людина може стати ВІЛ-позитивною навіть після однократного контакту з вірусом. Ризик передачі ВІЛ-інфекції залежить від кількості віріонів, що містяться в біологічній рідині ВІЛ-інфікованого, з якою контактує здорова людина.
Концентрація вірусу неоднакова в різні періоди розвитку інфекції і в різних біологічних рідинах організму людини - джерелах ВІЛ-інфекції. Так в максимальній концентрації (або концентрації, достатній для зараження) вірус міститься в крові, спермі, вагінальному секреті, грудному молоці та спинномозковій рідині. Інфікування людини вірусом відбувається при попаданні біологічних рідин, що містять ВІЛ в максимальній концентрації, в кровоток або на слизову оболонку (кон`юнктива ока. ротова порожнина, слизова прямої кишки). Передача ВІЛ статевим шляхом відбувається під час контакту людини з інфікованою спермою або вагінальним секретом зараженого партнера. Слід зазначити, що в даний час такий шлях передачі СНІД (ВІЛ) інфекції є одним з найпоширеніших.
Носій вірусу є заразним на протязі всіх етапів розвитку інфекції. Таким чином, після попадання ВІЛ в кровоток, пацієнт майже в інкубаційному періоді здатний інфікувати здорову людину. Особливої небезпеки носій вірусу представляє на завершальній стадії хвороби.
СНІДом можна заразитися не тільки при статевому контакті. При орогенітальному контакті також цілком може відбутися інфікування, якщо в порожнині рота здорового партнера є ранки або відкриті виразки, тобто існують умови безпосереднього попадання віріонів до кровотоку.
Таким чином, не в кожному разі завершений статевий акт із ВІЛ-інфікованою людиною, включаючи «неприродній спосіб» контакту (орогенітальний, аногенітальний), може супроводжуватися інфікуванням другої здорової особи. Ризик зараження завжди підвищується вразі існування зазначених вище умов.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що з 26 на 27 червня 2015 року її тодішній чоловік ОСОБА_4 подзвонив їй з м. Харкова, де він працював та сказав, що звільнився з роботи, отримав зарплату близько 4000 грн. та приблизно о 21 години приїде додому. Оскільки він любить більярд, вона намагалася йому дзвонити і контролювати, щоб він не розтратив гроші. Близько 23 години він подзвонив та сказав, що приїхав на електропотягом до м. Первомайський. Після того зв`язок з ним пропав. Приблизно в 00 годин 10 хвилин вона йому додзвонилася, але він вже був в неадекваті та відповідати не міг. Зрозумівши, що ОСОБА_25 зараз витратить усі гроші, вона пішла до "Сафарі" і почала чекати його біля кафе. Приблизно о першій годині ночі чи о першій годині 20 хвилин, ОСОБА_25 вийшов з кафе у дуже нетверезому стані щоб покурити. Побачивши її, він зайшов до кафе, узяв свої сумки, барсетку з документами, пакет з банками та вони пішли додому. Вони йшли близько півтори години. ОСОБА_25 падав, йшли дуже повільно. Коли прийшли, він не дійшов до ліжка, та заснув на підлозі. Вона також лягла, та через деякий час також заснула та прокинувшись о шостій годині, пішла на сьому ранку на роботу. Лабутін того дня був одягнутий в шортах нижче коліна та у футболці. Стосовно обвинувачень ОСОБА_25 у зґвалтуванні, ОСОБА_25 їй нічого не розповідав. 21 липня 2015 року він подзвонив їй та повідомив, що його затримують. Вона подзвонила співробітнику поліції та їй повідомили, що він затриманий за зґвалтування, потім сказали, що ОСОБА_25 запросили на бесіду. Приблизно о 18 годині він вийшов з відділу, вони ходили в прокуратуру, писати заяву, потім пішли додому. Наступного дня ОСОБА_25 ходив у міліцію по повістці. 1 серпня рано вранці, близько 4 години, ОСОБА_25 поїхав до Росії, сказав, що заробить грошей і доведе, що невинуватий. У відділу поліції робітник міліції казав якийсь дівчині "він буде у сірих шортах і у футболці" та питав " чи можеш ти впізнати?". Штучне освітлення того вечора горіло біля кафе "Сафарі", біля "Піка", біля готелю, на прохідній фірми "Рома". До аптеки того вечора вона пішла десь о 23:30. 21 липня 2015 року ОСОБА_25 затримали о 08:30. Приблизно о 12.30 13.00, в обідній час вона заходила в міськвідділ міліції, де бачила потерпілу ззаду та збоку. Відносин з ОСОБА_25 вона не підтримає з моменту сварки по телефону приблизно через тиждень, після того як він поїхав до Росії 01.08.2015 року.

До показань свідка ОСОБА_8 суд ставиться критично, оскільки вона є колишньою дружиною ОСОБА_4 , тобто була членом сім`ї обвинуваченого і має підстави для намагання вберегти обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Окрім того, показання вказаного свідка не узгоджуються з іншими доказами у справі та не підтверджуються жодними об`єктивними даними.

Показання потерпілої ОСОБА_6 суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні та узгоджуються з показами свідків та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Потерпіла однозначно вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка в ніч з 26 на 27 червня 2015 року, в районі кафе «Сафарі» м.Первомайського, вчинила її зґвалтування, погрожуючи ножем та наносячи удари руками по обличчю, завдавши їй чисельні тілесні ушкодження. Вказані події тривали значний проміжок часу. Освітлення було достатнім, щоб належним чином запам`ятати обличчя ОСОБА_4 , при цьому раніше вона ніколи його не бачила та жодних підстав оговорювати його у неї немає.

Твердження потерпілої про застосування обвинуваченим ножа, нанесення їй ударів по обличчю та насильницький характер дій, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, під час якої, на тілі ОСОБА_6 були виявлені характерні для насильницьких дій тілесні ушкодження, зокрема порізи на шиї, перелом кісток носу, синці на внутрішній поверхні стегон та інші. Наявність значних тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої та ушкоджень у вигляді порізів на шиї потерпілої підтвердили також свідки в судовому засіданні. Сама потерпіла позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.228, т.4) і у суду відсутні реальні підстави ставити її показання під сумнів. Тому суд визнає показання ОСОБА_6 належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні її зґвалтування.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що свідчення свідка ОСОБА_27 не відповідають дійсності, оскільки у нього нібито існував конфлікт із двоюрідним братом ОСОБА_27 через якісь його проблеми із законом, а також про недійсність показів свідка ОСОБА_28 , через нібито наявність фактичних невідповідностей у її показаннях, суд вважає надуманими та такими, що спрямовані на виключення із числа доказів показань свідків, які прямо вказують на ОСОБА_4 , як на особу, що вчинила зґвалтування ОСОБА_6 . Обидва вказаних свідка, даючи покази безпосередньо у судовому засіданні, впізнали ОСОБА_4 та вказали на нього, як на особу, яку вони бачили під час вчинення зґвалтування ОСОБА_6 вночі 27.06.2015 року, в районі кафе «Сафарі». При цьому вказані свідки вказали, що раніше не знали ОСОБА_4 та жодних підстав оговорювати його у них немає, пам`ять на обличчя у них добра. Свідок ОСОБА_27 суду вказав, що зі своїм двоюрідним братом він практично не спілкується, про якісь його проблеми із законом йому не відомо. Тому показання вказаних свідків, даних під присягою, суд визнає належними доказами у справі та такими, що слугують підтвердженням вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_4 зґвалтування потерпілої ОСОБА_48 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про нібито наявність порушень під час проведення його впізнання особисто та за фотознімками, суд визнає такими, що не ґрунтуються на об`єктивних даних. Впізнання були проведені у відповідності із нормами діючого кримінально-процесуального законодавства України. Для впізнання були пред`явлені сторонні особи, чоловіки та фото чоловіків, які не мали якихось різких відмінностей один від одного по зовнішнім ознакам. Як потерпіла, так і свідок ОСОБА_28 , підтвердили у судовому засіданні, що впізнали ОСОБА_4 без жодних сумнівів та підказок, у присутності понятих. Потерпіла вказала, що до моменту впізнання, вона не бачила ОСОБА_4 в райвідділку поліції, а побачивши серед інших пред`явлених осіб, одразу впізнала.
Не може слугувати приводом для ставлення під сумнів протоколу впізнання за участі потерпілої і той факт, що під час оперативно-розшукових заходів, ще під час її знаходження в лікарні, їй співробітниками поліції, серед інших раніше судимих, пред`являлося фото обвинуваченого, як особи, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності. Під час проведення слідчої дії впізнання, потерпіла лише підтвердила, а орган досудового розслідування належним чином, процесуально оформив факт впізнання потерпілою ОСОБА_4 як особи, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення.
На підставі вищезазначеного, суд вважає належними та допустимими доказами по справі протоколи впізнання за участі потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_28 , оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та проведені у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.
Не знайшли свого підтвердження і заяви ОСОБА_4 про застосування до нього недозволених методів дізнання, під час проведення досудового розслідування. Окрім медичної довідки про наявність з його боку скарг на болі в усі та виставлений з його слів діагноз «травма лівого вуха», в якій зокрема вказано, що «ушна раковина візуально не змінена, видимих виділень з вуха немає», вказані обставини нічим не підтверджуються. Судом були вжиті необхідні заходи задля перевірки тверджень ОСОБА_4 про застосування до нього недозволених методів дізнання та досудового слідства, а саме винесено ухвалу від 01.08.2017 року, про проведення перевірки вказаних доводів прокуратурою Харківської області. У відповідь на вказану ухвалу, прокурором було надано суду, винесену за підсумками проведеної перевірки доводів ОСОБА_4 , постанову від 14.06.2018 року, про закриття кримінального провадження, яка була винесена через відсутність в діях співробітників Первомайського ВП ГУНП в Харківській області складу кримінального правопорушення.
Суд вважає, що доводи ОСОБА_4 , які з його точки зору, нібито свідчать про виключення його причетності до зґвалтування ОСОБА_6 , а саме наявність у нього ВІЛ інфекції і відсутність такої інфекції у потерпілої (а.с.230 т.3), повністю спростовуються висновками комплексної судово-медичної, медико-криміналістичної та молекулярно-генетичної експертизи №08-236/2018 від 22.05.2018 року, згідно яких, встановити давність зараження ОСОБА_4 ВІЛ-інфекцією не можливо, при цьому, не в кожному разі завершений статевий акт із ВІЛ-інфікованою людиною, включаючи «неприродній спосіб» контакту (орогенітальний, аногенітальний), може супроводжуватися інфікуванням другої здорової особи. Тобто, відсутність ВІЛ інфекції у потерпілої ОСОБА_6 , може свідчити як про те, що зараження ОСОБА_4 . ВІЛ інфекцією відбулося після 27.06.2015 року, тобто після моменту зґвалтування потерпілої, так і про те, що її зараження не відбулося під час зґвалтування, навіть за наявності у ОСОБА_4 . ВІЛ інфекції на той момент.
Посилання захисника обвинуваченого на наявність розбіжностей в показах потерпілої та свідків, стосовно точного місця скоєння кримінального правопорушення, в обґрунтування невинуватості ОСОБА_4 , суд визнає необґрунтованими, оскільки як потерпіла, так і свідки, досить детально описували в якому місці відбувалися події гвалтування ОСОБА_6 , а саме в районі кафе «Сафарі» та прилеглих до нього будівель районного відділу освіти та стоматології. Кожна з опитаних судом осіб розповідала про події та вказувала на місце вчинення кримінального правопорушення, виходячи із свого суб`єктивного сприйняття дійсності, умовно прив`язуючи це місце до об`єктів, які дуже компактно розташовані в безпосередній близькості до кафе «Сафарі».
Копії протоколів допитів свідків, допитаних під час досудового розслідування, долучених до матеріалів кримінального провадження за клопотанням обвинуваченого, суд не аналізує, оскільки визнає не належними доказами, зважаючи на те, що згідно положень ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. При цьому не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Витяг (скрин-шот) з листування потерпілої ОСОБА_6 на сайті «Однокласники», згідно якого, з анкети що містила фото ОСОБА_4 їй надійшли погрози, які містили посилання на факт зґвалтування та факт знаходження ОСОБА_4 на сході України та були підписані « ОСОБА_4 », суд визнає неналежним доказом у кримінальному провадженні, оскільки його отримання слідчими органами не оформлено належним чином, у відповідності до норм діючого КПК України, а сторінка з якої надіслано листа не верифікована за ОСОБА_4 .
Аналізуючи усі докази у їх сукупності та зіставляючи їх із показами та діями обвинуваченого, суд доходить висновку, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 його вини у скоєнні зґвалтування ОСОБА_6 , є засобом його захисту від обвинувачення та спробами уникнути відповідальності за скоєне. Про намагання ОСОБА_4 , всупереч наявним доказам, уникнути відповідальності, на думку суду свідчить те, що усвідомлюючи наявність підозр у його відношенні, будучі повідомлений належним чином про виклик до слідчого, він виїхав за межі України, тривалий час приховувався від слідства в Російській Федерації та був оголошений у міжнародний розшук. Про схильність до надання показань які не відповідають дійсності, у залежності від того, на скільки ці показання вигідні самому ОСОБА_4 , свідчать також дані що містяться в ухвалах російських судів за підсумками розгляду питання про його екстрадицію в Україну, коли під час судових засідань він стверджував, що приховується від призову до української армії і начебто отримав повістки про призов на військову службу (т.1 а.с.36,39), що не відповідає дійсності.
Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі.

Оцінивши всю сукупність доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись нормами діючого законодавства, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначеного висновку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 152 КК України повністю доведена.

При цьому, невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 152 КК України за вищевикладених обставин, суд розцінює як засіб уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 152 КК України, оскільки він скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.
Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, страждає на захворювання ВІЛ та гіпертонію, за місцем проживання характеризується задовільно, зі слів одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, провів в установах виконання покарань більше 20 років. Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий, рівень його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а його виправлення без позбавлення волі не можливе.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить наявність у нього захворювань.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відносить скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, яке скоєне проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, із застосуванням насильства, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи ОСОБА_4 , який раніше багаторазово судимий, тривалий час переховувався від органів слідства та знаходився у міжнародному розшуку, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, беручі до уваги висновки досудової доповіді, згідно яких ризик небезпеки ОСОБА_4 для суспільства є високим, а його виправлення без позбавлення волі є неможливим, враховуючи думку потерпілої, яка наполягала на найсуворішому покаранні для обвинуваченого, при виборі покарання, необхідного і достатнього для попередження вчинення ним нових умисних злочинів, можливого його виправлення та співрозмірного в якості кари за скоєний злочин, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Розглядаючи цивільний позов по справі заявлений потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди на суму 50000 грн., суд доходить висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 дійсно була завдана значна моральна шкода, оскільки внаслідок скоєного відносно неї злочину, нею були перенесені суттєві моральні страждання. Через отримані тілесні ушкодження, завдані їй обвинуваченим фізичне насильство та моральні приниження, нею був перенесений емоціональний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, обурення, приниження гідності та страху за своє майбутнє. Після перенесеного, у неї в негативний бік змінилося особисте життя. Вона відчуває внутрішній негатив до усіх чоловіків та втратила стосунки із подругами. Внаслідок зазначених подій змінився звичайний уклад життя потерпілої та її сім`ї, вона вимушена докладати додаткових зусиль, для відновлення життєвих зв`язків, поліпшення фізичного стану та морального почуття, яке змінене безповоротно. Після перенесеного вона була вимушена лікуватися, а її моральний стан і досі не відновився.

Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , дійсно завдано значну моральну шкоду ОСОБА_6 , між протиправними діями обвинуваченого та настанням шкідливих наслідків у вигляді завдання моральної шкоди потерпілій, наявний прямий причинний зв`язок. Суму позовних вимог суд вважає достатньою і співрозмірною до перенесених потерпілою моральних та фізичних страждань та такою, що може належним чином відшкодувати завдану їй шкоду, а також сприяти якнайшвидшому відновленню втрачених у підсумку вчиненого відносно неї злочину, життєвих зв`язків.

На підставі зазначеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Процесуальних витрат у справі немає.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обраний у вигляді тримання під вартою, залишити обраний, до набрання вироком чинності.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 23 червня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року по 20 червня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази по справі:

- нігтьові зрізи з двох рук ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Первомайського ВП ГУНП України в Харківській області - знищити;

- жіночу майку, спортивні брюки та жіночі труси ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Первомайського ВП ГУНП України в Харківській області, повернути потерпілій за належністю.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення копії вироку і в той самий строк.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1