25.10.18 Справа № 469/445/17
1-кп/469/25/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
Обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв"язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.
У обгрунтування своїх вимог обвинувачений зазначав, що у обвинувальному акті:
- невірно зазначені анкетні дані обвинуваченого, який на даний час є не пенсіонером, а суддею у відставці, та дату прийняття ним присяги судді;
- не зазначено підстави для визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні, тобто що він на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину був власником житлового будинку, щодо якого винесено неправосудне, на думку прокурора, рішення, або мав будь які-права на цей житловий будинок, а вказівка прокурора на те, що ОСОБА_5 є власником житлового будинку, є необгрунтованою; крім того, у зв"язку із скасуванням винесеного обвинуваченим рішення правові наслідки за вказаним рішенням для ОСОБА_5 не настали, тобто йому не спричинено майнову або моральну шкоду, в зв`язку з чим він не є потерпілим;
- зазначено про порушення обвинуваченим ст.129 Закону України Про судоустрій та статус суддів, однак не зрозуміло, які саме вимоги порушено та в якій редакції Закону;
- у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення не зазначені мотиви винесення обвинуваченим нібито завідомо неправосудного рішення та умисел, без якого ознаки кримінального правопорушення взагалі відсутні.
Також вказав на те, що він не вважається особою, якій повідомлено про підозру, так як таке повідомлення здійснено не уповноваженою особою.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для повернення обвинувального акту, оскільки він містить всі вимоги, передбачені ст.291 КПК України; фактичні дані дають у своїй сукупності повне уявлення про склад кримінального правопорушення; форма вини обвинуваченого в обвинувальному акті зазначена; просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта як такого, що відповідає вимогам закону.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд прийшов до таких висновків.
Згідно зі ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
На підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення прокурору обвинувального акта, який не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, курівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов"язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості :
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування, та інші документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.
Наявність у обвинувальному акті невідповідностей анкетних даних обвинуваченого, неправильне зазначення назви нормативного акта, положення якого регламентують вимоги щодо здійснення правосуддя суддею, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки можуть бути встановлені та виправлені у ході судового розгляду справи.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.42), повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено 24 лютого 2017 року слідчим з ОВС прокуратури області ОСОБА_6 .
Згідно з ч.1 ст.276 КПК України (у редакції, що діяла на час повідомлення про підозру), особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.481 КПК України, письмове повідомлення про підозру судді, судді Конституційного Суду України, присяжному на час виконання ним обов`язків у суді, Голові, заступнику Голови, члену Вищої ради правосуддя, Голові, заступнику Голови, члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, працівникам Національного антикорупційного бюро України здійснюється Генеральним прокурором або його заступником.
Таким чином, повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні здійснено не уповноваженою законом особою.
Проте за діючим кримінальним процесуальним законом вказане порушення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Обвинувальний акт містить посилання на вчинення злочину умисно, з метою постановлення завідомо неправосудного рішення при здійсненні правосуддя з мотивів особистих інтересів.
Разом з тим, стороною обвинувачення не вказано час та обставини виникнення умислу, його вид, у чому полягали особисті інтереси обвинуваченого, а зазначена у обвинувальному акті мета вчинення злочину співпадає з його кваліфікацією, тому суд погоджується з думкою обвинуваченого про незрозумілість викладеного обвинувачення.
Відсутні у обвинувальному акті і фактичні обставини щодо завдання кримінальним правопорушенням шкоди законним правам потерпілого ОСОБА_7 на житло та майно (які саме права потерпілого та на яке майно та житло порушено), причинно-наслідкового зв"язку між кримінальним правопорушенням та наслідками у вигляді завдання такої шкоди, та з яких підстав виходив прокурор, вважаючи цю шкоду істотною.
Відповідно, прокурором не визначено в обвинувальному акті розмір завданої шкоди.
Таким чином, судом встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, що, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Виходячи з викладеного вище, керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата оголошення повного тексту ухвали 25 жовтня 2018 року о 15.30 год.
Суддя: