печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року у кримінальному провадженні,-
В С Т А Н О В И В:
12.04.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшли клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , які передані слідчому судді 16.04.2018, про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0011679 (в подальшому матеріали виділені в кримінальне провадження № 0005129) на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельну ділянку (кадастровий номер :34:076:0155) розташовану в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подані клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у відсутність сторони заявника, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у відсутність сторони обвинувачення, щодо задоволення вимог клопотання не заперечував.
Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, враховуючи при цьому вимоги статтей 22, 26, 174 КПК України, вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутність незявившихся осіб, на підставі наявних доказів та приходить до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011679, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/14073/17-к та 757/14065/17-к від 15.03.2017 задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельну ділянку (кадастровий номер :34:076:0155) розташовану в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно.

В подальшому з кримінального провадження № 0011679 виділено матеріали досудового розслідування в кримінальне провадження № 0005129, досудове розслідування якого здійснюється Генеральною прокуратурою України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється впровадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Натомість, під час судового розгляду встановлено, що прокурор, визнав доводи та вимоги клопотання та не заперечував щодо скасування арешту майна.
За викладених обставин, слідчий суддя враховує процесуальну позицію прокурора щодо згоди із вимогами клопотання, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170,172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/14073/17-к від 15.03.2017, на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/14065/17-к від 15.03.2017, на земельну ділянку (кадастровий номер :34:076:0155) розташовану в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1