Справа № 761/1980/18
Провадження №1-кп/761/1172/2018
В И Р О К
іменем України

07 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010296 від 30 серпня 2017 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , автокооператив «Либідь» підсобне приміщення, раніше судимого:

- 19.07.2007 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

- 27.08.2007 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст.ст.76, 104 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 28.10.2008 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 29.11.2011 Богунським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 24.06.2016 року,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 , будучи раніше судимим, останній раз 29.11.2011 року Богунським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 24.06.2016 року, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість знову вчинив умисний тяжкий злочин із застосуванням насильства.

Так, ОСОБА_2 , 28.08.2017 перебуваючи поблизу будинку № 20, що розташований по проспекту Перемоги у м. Києві, приблизно о 23 годині 30 хвилин вступив у словесний конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті зазначеного вище конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_11 виник умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , 28.08.2017 приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №20, що розташований по проспекту Перемоги в м. Києві, ОСОБА_9 , маючи значну перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчиняємого ним діяння, силу свого удару, та у зв`язку з цим необхідність діяти з більшою обачністю, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наблизився до потерпілого та умисно наніс йому не більше двох ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя. Внаслідок умисних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 втративши рівновагу опинився в положенні лежачи на спині на асфальтному покритті.

Продовжуючи свої умисні дії, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 20, приблизно о 23 год. 30 хв. 28.08.2017, ОСОБА_9 , знову наблизився до ОСОБА_13 , який в цей час перебував у положенні лежачи на спині на асфальтному покритті, та не міг чинити активний фізичний опір, діючи умисно, з метою настання наслідку у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, маючи значну перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчиняємого ним діяння, силу свого удару, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно не менше одного разу стрибнув та внаслідок цього завдав удару ногами в область голови потерпілого, що призвело до травмування останнього, а саме: спричинив потерпілому закриту черепно-мозкову травму, яка в подальшому призвела до настання смерті ОСОБА_12 .

Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, а саме заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не визнав, суду пояснив, що жив на автостоянці, приблизно в ста метрах від місця події. Заробляв на життя тим, що збирав та здавав металобрухт. 28 серпня 2017 року він також здав металобрухт та на отримані кошти купив пива, яке вжив протягом дня. Увечері того дня він розшукував свого знайомого на ім`я ОСОБА_15 . Побачивши наглядно знайомого йому ОСОБА_12 , вирішив запитати чи знає він хлопця на ім`я ОСОБА_15 , на що ОСОБА_12 сказав, що знає його та запропонував відвести до нього. Однак коли вони прийшли до місця, де нібито мав перебувати його знайомий ОСОБА_15 , за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, поблизу будинку №20, там перебував інший чоловік. Це його обурило і він вдарив потерпілого два рази кулаком в обличчя, після чого той впав на спину. Ногами потерпілого не бив. Після чого він відійшов з товаришем ОСОБА_12 . ОСОБА_16 покурити, далі пішов на автостоянку відпочивати. Після вчиненого до потерпілого не повертався.

Вказує про те, що померлого на фото у матеріалах справи він не впізнає. З потерпілим ОСОБА_12 спиртні напої разом не вживав. Після того, як вдарив ОСОБА_12 швидку йому не викликав, так як він рухався та щось говорив. Через два місяці після події його затримали.

Крім того, зазначає про те, що свідка ОСОБА_17 вперше бачив на впізнанні в поліції, а на місці події його не бачив. При цьому, стверджує, що не бив потерпілого ОСОБА_12 ногами, а щодо показань, які він надав під час проведення слідчого експерименту про те, що коли потерпілий упав він вдарив його ногою в корпус, то йому так відповідати підказували працівники поліції. Зі скаргами на дії працівників поліції не звертався, тиск працівники поліції на нього не чинили.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами, які були ретельно досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що був знайомий з потерпілим ОСОБА_12 , який разом з ним працював сторожем на автостоянці. Так, 28 серпня 2018 року він чергував до 12 години ночі, а ОСОБА_12 повинен був чергувати після 12 години на ніч. Цього ж дня, приблизно о 23 год. 00 хв. він зателефонував до ОСОБА_12 запитати де він, на що він відповів, що вже йде разом з їх знайомим ОСОБА_18 . Він побачив, що до автостоянки ідуть троє та пішов одягатися. Після чого, прийшов ОСОБА_18 та сказав, що б`ють ОСОБА_12 . Вийшовши на вулицю, він побачив, як незнайомий для нього чоловік наносив ногою удари ОСОБА_12 , який лежав на асфальті, а всього бачив як останній наніс ОСОБА_12 приблизно 2-3 удари в область голови. Після цього вони із ОСОБА_18 пішли до потерпілого, а незнайомець зразу ж зник у дворах. Вони з ОСОБА_18 підняли ОСОБА_12 та довели до парковки, яка знаходилася приблизно в 50 метрах від місця події. Швидку медичну допомогу і поліцію викликав хтось із мешканців будинку.

Зазначає про те, що він добре роздивився обличчя чоловіка, який наносив удари ОСОБА_12 , оскільки в тому місці було гарне освітлення, горів ліхтар денного світла, і може впевнено сказати, що цим чоловіком є ОСОБА_2 .

Також він впізнав обвинуваченого під час проведення за його участі впізнання у відділенні поліції по рисам обличчя, зросту.

Окрім того, вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами:

-даними рапорту о/у Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_19 , в якому зафіксовано виїзд працівників поліції 28.08.2017 року за викликом за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 20, де за попередньою інформацією чоловіку нанесли тілесні ушкодження. За вказаною адресою потерпілого не виявлено, так як останнього забрала карета швидкої допомоги;

-даними рапорту ст. о/у СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 в якому зафіксовано виїзд працівників поліції 28.08.2017 року за викликом до ЛШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, де за попередньою інформацією помер ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого туди було доставлено 29.08.2017 року. За вказаною адресою було виявлено тіло ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без ознак життя, яке було направлене до Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз для встановлення причин смерті;

-даними довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №6052 від 29.08.2017 року, що підтверджує факт перебування потерпілого ОСОБА_21 в КМКЛШМД, якого доставлено до лікарні о 00 год. 25 хв. 29.08.2017 року;

-даними посмертного епікризу №22186 від 30.08.2017 року ОСОБА_21 , згідно якого було констатовано смерть ОСОБА_21 з встановленням посмертного діагнозу;

-даними протоколу огляду місця події від 29.08.2017 року з фототаблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місці скоєння кримінального правопорушення за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 20, поблизу під`їзду №12, де на асфальтованому покритті виявлено речовину бурого кольору, яка має безформений вигляд. Вказана пляма рідини бурого кольору має розміри 50 см та довжину 45 см. В ході проведення огляду місця події було вилучено змиви речовини бурого кольору з асфальтованого покриття, металевий ланцюжок та брелок, які знаходилися в речовині бурого кольору;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 жовтня 2017 року, з фото таблицею до нього, який проводився за участі свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого останній впізнав особу під №2 ОСОБА_2 , як особу, яка 28 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин по проспекту Перемоги, 20 у м.Києві нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді ударів ногами в область голови та грудної клітки в кількості не менше трьох разів.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог КПК України та не викликає у суду сумніві щодо його достовірності. При цьому, судом враховуються показання свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні про те, що він впевнено впізнав ОСОБА_2 в ході проведення такої слідчої дії за його зовнішністю рисам обличчя, зросту. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії не надійшло;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 жовтня 2017 року, з фото таблицею до нього, який проводився за участі свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого останній впізнав особу під №3 ОСОБА_2 , як особу, яка 28 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин по проспекту Перемоги, 20 у м.Києві нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді ударів ногами в область голови та грудної клітки в кількості не менше трьох разів. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії не надходило;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 26 жовтня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_2 , який проводився для уточнення показів, наданих ОСОБА_2 в якості підозрюваного;

-даними протоколу перегляду відеозапису від 26 жовтня 2017 року, відповідно до якого було надано для ознайомлення відеозапис слідчої дії слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_2 , яка проводилася в період часу з 17 години 20 хвилин 16 жовтня 2017 року до 17 години 34 хвилин 26 жовтня 2017 року, яка зафіксована за допомогою цифрової відеокамери «Sony». Після ознайомлення від підозрюваного ОСОБА_2 клопотань та доповнень не надходило.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис засвідчив, що ОСОБА_2 на місці події детально розказав та показав про обставини вчиненого, зокрема продемонстрував кількість ударів, завданих ним ОСОБА_12 та механізм їх нанесення. В тому числі ОСОБА_2 на місці показав, як наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя, після чого потерпілий впав, далі він наніс йому удар ногою в корпус;

-даними протоколу огляду місця події від 30.08.2017 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто приміщення моргу КМЛШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, а саме приміщення холодильних камер, де на ношах-підйомниках виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зафіксовано загальний вид, положення трупа, загальний вид ушкоджень, які містяться на тілі трупа. В ході проведення огляду було вилучено зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 та змиви з правої та лівої долоні трупа ОСОБА_12 ;

-даними протоколу огляду місця події від 01.09.2017 року та квитанції про прийом одягу, речей та цінностей №22136 від 28 серпня 2017 року, згідно яких було оглянуто приміщення гардеробу, що розташований у підвальному приміщенні Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де на столі виявлено та вилучено одяг, а саме: чоловічу кепку, пару чоловічих кросівок біло-червоного кольору, чоловічі спортивні штани, чорну футболку «поло», куртку коричневого кольору, матєжку помаранчевого кольору зі світловідбивачами, в який був одягнутий ОСОБА_12 , який було передано уповноваженій особі;

-даними висновку експерта №2023/2 від 21.09.2017 року, відповідно до якого «…При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , 1975 р.н., вивчення медичної документації виявлені наступні ушкодження:

А) Закрита черепно-мозкова травма-синець на повіках правого ока, синець в ділянці верхньої повіки лівого ока, садно в лобно-вилично-скроневій області зліва, забійна рана над хвостом лівої брови; крововилив у м`які тканини в лівій лобно-тім`яно-скроневій області; розповсюджений крововилив під м`яку мозкову оболонку в лівій тім`яній частці з переходом на потиличну, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання тканини головного мозку.

Смерть ОСОБА_12 , 1975 р.н., настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців на обличчі, садна в лобно-вилично-скроневій області зліва, забійної рани на обличчі; крововиливу у м`які тканини голови; крововиливу під м`яку мозкову оболонку, крововиливу у шлуночки головного мозку, що обумовило розвиток набряку-набухання тканини головного мозку.

Наявна закрита черепно-мозкова травма у вигляді синців на обличчі, садна в лобно-вилично-скроневій області зліва, забійної рани на обличчі; крововиливу у м`які тканини голови; крововиливу під м`яку мозкову оболонку, крововиливу у шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання тканини головного мозку має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя. Між наявною закритою черепно-мозковою травмою та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.

Виявлена закрита черепно-мозкова травма утворилась не менш як від 4-х травматичних дій (ударів) в ділянку обличчя, волосяної частини голови тупим твердим предметом».

-даними постанови про уточнення анкетних даних потерпілого від 01.09.2017 року, відповідно до якої було уточнено анкетні дані у кримінальному провадженні №0010296 від 30 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України потерпілого ОСОБА_21 , 1974 р.н. на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-даними постанови про уточнення анкетних даних потерпілого від 30.10.2017 року, відповідно до якої було уточнено анкетні дані у кримінальному провадженні №0010296 від 30 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України потерпілого ОСОБА_21 , 1974 р.н. на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 за вказаних вище обставин.

Так, враховуючи показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_17 , дані протоколів огляду місця події, протоколів проведення впізнання, висновків експертиз, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому лише два удари кулаком в обличчя та не наносив удари ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_12 , оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_17 , які є логічними, послідовними, детальними, а також узгоджуються із іншими доказами у справі. Більше того, згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 жовтня 2017 року, з фото таблицею до нього, який проводився за участі свідка ОСОБА_17 , останній впізнав особу під №2 ОСОБА_2 , як особу, яка 28 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин по проспекту Перемоги, 20 у м.Києві нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді ударів ногами в область голови та грудної клітки в кількості не менше трьох разів. Зокрема, суд також звертає увагу на те, що зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії, в тому числі підозрюваного ОСОБА_2 , не надходило. При цьому, судом не встановлено наявності підстав у свідка ОСОБА_17 оговорювати обвинуваченого, не надані такі відомості і стороною захисту.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 також доводиться протоколом огляду місця події, протоколом проведення впізнання за участі свідка ОСОБА_16 , висновками судово-медичної експертизи №2023/2 від 21.09.2017 року.

Як доказ винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, судом приймаються дані слідчого експерименту, який був проведений 26.10.2017 року за участю ОСОБА_2 .

Версія ОСОБА_2 про те, що він завдав потерпілому лише два не сильних удари кулаком в обличчя, від яких останній не міг отримати той комплекс тілесних ушкоджень, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи та спричинили смерть, а такі ушкодження могли бути нанесені потерпілому невідомими йому особами після того, як він покинув місце пригоди, спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, в тому числі показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що одразу ж після побиття ОСОБА_2 потерпілого, він разом із ОСОБА_16 забрав потерпілого до автостоянки, звідки його забрала карета швидкої медичної допомоги, а також матеріалами справи, які не містять жодної інформації про ймовірне друге побиття потерпілого невідомими особами.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, як містяться у протоколах впізнання від 26.10.2017 року ОСОБА_2 свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , у зв`язку із тим, що особи, представлені для впізнання поряд із ОСОБА_2 суттєво відрізнялись від нього за зростом, а один за віком, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, разом із ОСОБА_2 свідкам для впізнання були представлені троє чоловіків слов`янської зовнішності, схожі за віком та зовнішнім виглядом, які сиділи. Та обставина, що статисти в положенні стоячи виявились нижчими за обвинуваченого ОСОБА_2 на переконання суду не могло суттєво вплинути на результати впізнання, оскільки свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 впізнали останнього не лише за ознакою зросту, але і за іншими ознаками, зокрема свідок ОСОБА_17 наполягав, що впізнав ОСОБА_2 за обличчям, яке добре роздивився в момент нападу та запам`ятав. Суд немає причин не довіряти словам свідка ОСОБА_17 , який є сторонньою для потерпілого та обвинуваченого особою, а також за відсутності яких-небудь даних, які могли б поставити під сумнів його показання. Також на переконання суду, надання свідку ОСОБА_16 для впізнання поряд з іншими двома статистами чоловіка, який виглядає старшим за ОСОБА_2 , хоча і є недоліком вказаного протоколу, проте не може свідчити про його недопустимість як доказу в цілому.

Посилання захисника про недопустимість доказів протоколів впізнання від 26.10.2017 за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , а також протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_2 від 26.10.2017 року у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого також є невмотивованими з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 поза його волею утримувався у відділенні поліції у зазначений день. Більше того, дані відеозапису слідчого експерименту із ОСОБА_2 переконливо свідчать про те, що останній добровільно, без будь-якого примусу відмовився від допомоги адвоката, а сам обвинувачений в судовому засіданні плутався щодо дати його явки до поліцейського відділку, обставин перебування там та участі у слідчих діях. В подальшому зі скаргами на дії слідчого ОСОБА_2 також не звертався.

При оцінці тверджень захисника про порушення порядку проведення слідчого експерименту 26.10.2017 року із ОСОБА_2 у зв`язку із участю у вказаній слідчій дії невідомої особи жіночої статі, яка ставила питання ОСОБА_2 суд зауважує наступне. Допитаний в судовому засіданні як свідок слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_22 суду пояснив, що 26.10.2017 він проводив слідчий експеримент за участю ОСОБА_2 з метою уточнення його показань. У такій слідчій дії брала участь начальник слідчого відділення Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_23 , яка задавала деякі уточнюючі запитання. Необхідність участі останньої у вказаній слідчій дії слідчий ОСОБА_22 пояснив тим, що на момент проведення слідчого експерименту він мав лише кілька місяців стажу роботи на посаді слідчого та потребував деякої допомоги. Водночас слідчий ОСОБА_22 вказав, що ОСОБА_23 була зазначена у протоколі як учасник вказаної слідчої дії.

Окрім цього, свідок ОСОБА_22 категорично заперечив факт будь-якого тиску на ОСОБА_2 , зазначив, що останній самостійно та добровільно давав показання, висував свою версію події, яка сталась, без будь-яких обмежень користувався правом на захист.

За таких обставин, детально дослідивши в судовому засіданні протокол слідчого експерименту від 26.10.2017 та відеозапис, з?ясувавши обставини проведення такого слідчого експерименту, суд приходить до висновку про те, що така слідча дія проведена у відповідності до положень ст. 240 КПК України, протокол слідчого експерименту відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому дані, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 26.10.2017 року за участю ОСОБА_2 слід визнати допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Версія захисту про те, що удари ОСОБА_2 наносили невідомі особи, яка на думку сторони захисту підтверджується даними рапорту о/у Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_19 , а також відомостями з бази даних АРМОР, де серед іншого зазначено, що зі слів лікаря карети швидкої допомоги ОСОБА_24 , ОСОБА_21 пояснив, що його побили двоє невідомих, жодними іншими даними у ході судового розгляду не підтверджена. При цьому суд також звертає увагу на те, що вказані відомості фактично є показаннями з чужих слів. Крім іншого, варто зазначити, що на момент дачі таких пояснень потерпілий вже перебував у важкому стані у зв?язку із отриманою черепно-мозковою травмою, а після доставлення його до лікарні помер не приходячи до тями. До того ж як вбачається із даних, які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 30.08.2017 невідома особа 28.08.2017 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 , який помер у лікарні не приходячи до свідомості. За таких обставин вказана версія подій, яка наведена стороною захисту, судом не приймається до уваги як така, що не знайшла свого підтвердження та суперечить безпосередньо дослідженим в судовому засіданні доказам.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_2 суд розцінює як бажання пом`якшити покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України.

Суд не бере до уваги дані, які містяться у наступних документах : висновку експерта №386 від 05.10.2017 року; висновку експерта №389 від 03.10.2017 року; висновку експерта №387 від 05.10.2017 року; висновку експерта №388 від 04.10.2017 року; висновку експерта №359 ц від 22.11.2017 року; протоколі огляду місця події від 30.08.2017 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто напівпідвальне приміщення розташоване поряд з входом до під`їзду №12 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та нічого не вилучалося; протоколі огляду місця події від 30.08.2017 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто напівпідвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та нічого не вилучалося; протоколі огляду місця події від 30.08.2017 року, згідно якого було оглянуто горище у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого нічого не виявлено та нічого не вилучалося; протоколі огляду місця події від 06.10.2017 року, згідно якого було оглянуто службовий кабінет №5 на другому поверсі будинку по АДРЕСА_5 , де знаходився чоловік, який представився як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав мобільний телефон «Нокіа» сіро-чорного кольору, без задньої кришки, з сім-картою «Київстар» номер НОМЕР_1 , який було вилучено, оскільки відомості, які в них містяться нічого не доводять та не спростовують у кримінальному провадженні.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого, які носили умисний насильницький характер, настала смерть потерпілого ОСОБА_12 , ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який вину не визнав, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має постійне місце реєстрації, без постійного місця проживання, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має. Також судом враховується вік та стан здоров?я ОСОБА_2 , який з його слів хворіє на ВІЛ.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи, що в ході судового розгляду суду не надано об`єктивних даних на підтвердження того, що ОСОБА_2 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд не відносить до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , таку обставину як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судом враховуються дані висновку судово-психіатричного експерта №12 від 09.01.2018, відповідно до якого «…У теперішній час ОСОБА_2 виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (згідно з МКХ-10, шифр F60.3), а також ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями (згідно з МКХ-10, шифр F 10.1). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових засобів медичного характеру не потребує.

У період правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_25 підозрюється (28.08.2017 р.), він не виявляв ознак наркотичної залежності, а виявляв ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями (згідно з МКХ-10, шифр F 10.1).

У період правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється (28.08.2017 р.), він виявляв ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (згідно з МКХ-10, шифр F 60.3), а також ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями (згідної з МКХ-10, шифр F 10.1). За своїм психічним станом у період правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється (28.08.2017 р.), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час у ОСОБА_11 не виявлено ознак наркотичної залежності, а виявлено ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями (згідно з МКХ-10, шифр F 10.1). У теперішній час ОСОБА_9 не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 121 КК України, та не знаходить підстав для застосування до нього положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням особи винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, характер кримінального правопорушення, у вчненні якого ОСОБА_2 визнаний винуватим та обставини його скоєння, а також наслідки умисних дій ОСОБА_2 , які виявились у смерті людини, дані про відсутність у обвинуваченого постійної роботи, сім?ї, осіб на утриманні, стан його здоров?я та вік, відсутність обставин, що пом?якшують або обтяжують покарання.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, а також, систематичність вчинення ОСОБА_2 злочинних діянь, суд приходить до висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат у розмірі 1975 гривень 60 копійок за проведення Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи №359ц від 22.11.2017 року, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_2 у повному обсязі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою, а саме з 27.10.2017.

Речові докази речовину бурого кольору; металевий ланцюжок та брелок; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 ; змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 ; чоловічу кепку; пару чоловічих кросівок біло-червоного кольору; чоловічі спортивні штани; чорну футболку «поло», куртку коричневого кольору; матєжку помаранчевого кольору зі світловідбивачами, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві знищити; мобільний телефон марки «Нокіа» сіро-чорного кольору, без задньої кришки телефону, з однією сім-картою мобільного оператора «Київстар», з номером телефону НОМЕР_2 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві повернути обвинуваченому ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1975 гривень 60 копійок за проведення експертизи №359ц від 22.11.2017 року.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1