справа № 462/2355/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000875 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 07.09.2017 року Галицьким районним судом м. Львова м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років і 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 будучи раніше засудженим 07.09.2017 року Галицьким районним судом м. Львова м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.
Так, ОСОБА_4 05.03.2018 року приблизно о 01.00 год. перебуваючи поблизу будинку №1 на вулиці І Ярослава Мудрого у м. Львові, маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до автомобіля марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з передніх дверей якого руками відірвав праве і ліве зовнішні дзеркала заднього виду та викраденим розпорядився на власний розсуд. Сума завданих збитків потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №9/222 від 30.03.2018, становить 565 гривні 39 копійок.
Крім того, ОСОБА_4 05.03.2018, приблизно о 22.30 год., перебуваючи поблизу будинку №18 на вулиці Залізнична у м. Львові, маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , з передніх дверей якого руками відірвав праве і ліве зовнішні дзеркала заднього виду, після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Сума завданих збитків потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок скоєного кримінального правопорушення, відповідно до рахунку №П-025 від 10.04.2018, виданого фізичною особою підприємцем « ОСОБА_7 », становить 2200 гривні.
Крім того, ОСОБА_4 05.03.2018, приблизно о 23.00 год., перебуваючи поблизу будинку №8 на вулиці Декарта у м. Львові, маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е500», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , з передніх дверей якого руками відірвав праве і ліве зовнішні дзеркала заднього виду, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Сума завданих збитків потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок скоєного кримінального правопорушення, відповідно до рахунку №П-024 від 10.04.2018 виданого фізичною особою підприємцем « ОСОБА_7 » становить 2300 гривні.
Крім того, ОСОБА_4 05.03.2018, приблизно о 23.30 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до автомобіля марки «BMW 535», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , з передніх дверей якого руками відірвав праве і ліве зовнішні дзеркала заднього виду, після чого разом залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Сума завданих збитків потерпілій ОСОБА_9 , внаслідок скоєного кримінального правопорушення, відповідно до рахунку №П-026 від 10.04.2018, виданого фізичною особою підприємцем « ОСОБА_7 », становить 27 000 гривні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила крадіжку доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше судимий (матеріали кримінального провадження (а.с.181-184), розлучений, до затримання не працював,, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.с. 171-173, 179, 180).
Виходячи з наведеного, враховуючи думки потерпілих, які викладені письмово у заявах, що претензій до обвинуваченого не мають, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на вчинення неодноразово корисливих злочинів, відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконанням суду виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до пового відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Окрім того, з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати за проведення у справі експертного дослідження в розмірі 572 грн.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і пять місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.09.2017 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:
-два дзеркала заднього виду повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 грн. витрат на проведення почеркознавчої експертизи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1