Справа180/519/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 16.02.2018 року за №0000116, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, незаміжньої, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , раніше судимої 26 жовтня 2017 року Марганецьким міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджена вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

11 грудня 2017 року ОСОБА_3 направлена для відбуття покарання до КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганець». Наказом директора КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганець» № 137-к від 19.12.2017 року ОСОБА_3 прийнята до відбування громадських робіт та належним чином ознайомлена з порядком, графіком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт в період з 19 грудня 2017 року по 1 лютого 2018 року, включно.

ОСОБА_3 діючи умисно, не маючи на те поважних причин та законних підстав на звільнення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи попередженою про відповідальність за ухилення від виконання рішення суду, в порушення вимог ст. 37 КВК України, умисно допустила прогули без поважних причин, відпрацював 8 годин з 120 годин громадських робіт, призначених судом до відбування, тим самим ухилилася від відбування громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнаючи себе повністю винною та не оспорюючи фактичні обставини справи, суду пояснила, що наприкінці 2017 року її викликали до інспекції, роз`яснили про необхідність звернутись до комунального підприємства з приводу відпрацювання громадських робіт. В комунальному підприємстві її було закріплено за майстром, який ознайомив з графіком, роз`яснив місце роботи та періоди. Вийшла на роботу два дні, потім знайомий попрохав приглянути за його матір`ю та вона не виходила на роботу. Документів на підтвердження поважності причин не виходу вона не має, в цей період не хворіла. В інспекції попереджали про кримінальну відповідальність. У скоєному розкаюється. Просила суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої: в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїла злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у виді арешту.

Також, суд враховує, що на день постановлення цього вироку, обвинувачена не відбула покарання за вироком Марганецького міського суду від 26 жовтня 2017 року у виді громадських робіт, тому остаточне покарання необхідно призначити із застосуванням ст. 71 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на три місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_3 за данним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 року у вигляді десяти днів арешту, з врахуванням ст. 72 КК України, і остаточно призначити їй покарання у виді трьох місяців десяти днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1