Справа № 369/9731/17
Провадження № 1-кп/369/299/18
В И Р О К
іменем України
03.10.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0001369 від 11.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області, українки, громадянки України, освіта середня,не працює, одружена, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості у відповідності до ст.88 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області, українки, громадянки України, освіта середня,не працює, одружена, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману. Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися за рахунок чужих грошей, ОСОБА_9 ввівши ОСОБА_8 в оману щодо надання посередницьких послуг при продажі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , повідомивши завідомо недостовірну інформацію про те, що вказана земельна ділянка належить її знайомій ОСОБА_10 , запропонувала потерпілій ОСОБА_8 допомогти у оформленні документів та придбати дану земельну ділянку, місцезнаходження якої особисто показала останній, за ціною 80 000 гривень, не маючи при цьому наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, на що потерпіла, не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_9 , на дану пропозицію погодилась, домовившись з останньою про сплату грошових коштів за купівлю земельної ділянки частинами.

В подальшому, 07.06.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік станції метро «Житомирська» в м. Києві, отримала від останньої частину грошових коштів у сумі 25 000 гривень у якості авансу за купівлю земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

09.06.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи неподалік станції метро «Житомирська» в м. Києві, повідомивши потерпілій ОСОБА_8 завідомо неправдиву інформацію про те, що оформлення документів на земельну ділянку триває, отримала від потерпілої ОСОБА_8 частину грошових коштів за купівлю земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 20 000 гривень.

Після чого, 24.06.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, перебуваючи неподалік станції метро «Житомирська» в м. Києві, повідомивши потерпілій ОСОБА_8 завідомо неправдиву інформацію про те, що оформлення документів на земельну ділянку триває, отримала від потерпілої ОСОБА_8 частину грошових коштів за купівлю земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 5 000 гривень.

Після отримання вказаної суми грошових коштів ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 що продовжує займатись оформленням документів на земельну ділянку та маючи на меті запевнити ОСОБА_8 в чесності своїх намірів надала їй копію рішення сесії Личанської сільської ради від 14.06.2016 № 828/9-43-УІ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на її ім`я, достовірно знаючи що таке рішення сільською радою не приймалось.

В подальшому, 30.06.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи неподалік станції метро «Житомирська» в м. Києві, переконавши потерпілу ОСОБА_8 в чесності своїх намірів, отримала від останньої частину грошових коштів на купівлю земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 30 000 гривень.

Заволодівши таким чином грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розпорядилася ними на власний розсуд та взятих на себе зобов`язань не виконала, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 80 000 гривень, яка відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України є значною.

Крім того, в серпні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_9 , діючи повторно та з корисливих мотивів, маючи на меті незаконно збагатитись за рахунок чужих грошей, вступила в злочинну змову з ОСОБА_10 . Для виконання протиправного умислу, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 розроблено узгоджений план кримінально-протиправних дій, відповідно до якого ОСОБА_9 мала знайти клієнта на придбання земельної ділянки та повідомити завідомо неправдиву інформацію про те, що вона являється посередником при продажі земельної ділянки, яка нібито належить ОСОБА_10 . В свою чергу ОСОБА_10 мала підтвердити вказану інформацію та повідомити потерпілому про намір продажу нібито власної земельної ділянки, та отримати за продаж грошові кошти. Отримані від протиправних дій гроші домовлялись розділити між собою в рівних частинах.

Так, в серпні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися за рахунок чужих грошей, діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 ввівши ОСОБА_5 в оману щодо надання посередницьких послуг при продажі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , повідомивши завідомо недостовірну інформацію про те, що вказана земельна ділянка належить її знайомій ОСОБА_10 , запропонувала потерпілому ОСОБА_5 придбати дану земельну ділянку, місцезнаходження якої особисто показала останньому, за ціною 100 000 гривень, не маючи при цьому наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, на що потерпілий, не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на дану пропозицію погодився, домовившись з ними про виплату грошових коштів частинами зі сплатою завдатку у сумі 30 000 гривень.

В подальшому, 12.08.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , отримали від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 30 000 гривень у якості авансу за придбання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь знаючи про неможливість продажу вказаної земельної ділянки, оскільки не являлись її власниками.

Заволодівши таким чином грошовими коштами, належними ОСОБА_5 , ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , розпорядилися ними на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 30 000 гривень.

Крім того, у жовтні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_9 , діючи повторно та з корисливих мотивів, маючи на меті незаконно збагатитись за рахунок чужих грошей, вступила в злочинну змову з ОСОБА_10 . Для виконання протиправного умислу, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 розроблено узгоджений план кримінально-протиправних дій, відповідно до якого ОСОБА_9 мала знайти клієнта на придбання земельної ділянки та повідомити завідомо неправдиву інформацію про те, що вона являється посередником при продажі земельної ділянки, яка нібито належить ОСОБА_10 та отримати від потерпілого грошові кошти на нібито оформлення документів на земельну ділянку. В свою чергу ОСОБА_10 мала підтвердити вказану інформацію та повідомити потерпілому про намір продажу нібито власної земельної ділянки та отримати за продаж грошові кошти. Отримані від протиправних дій гроші домовлялись розділити між собою в рівних частинах.

Так, в жовтні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися за рахунок чужих грошей, діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 ввівши подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в оману щодо здійснення посередницьких послуг при продажі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , повідомивши завідомо недостовірну інформацію про те, що вказана земельна ділянка належить її знайомій ОСОБА_10 , запропонувала потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 придбати дану земельну ділянку, місцезнаходження якої особисто показала останнім, за ціною 45 000 гривень, не маючи при цьому наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, на що потерпілі, не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на дану пропозицію погодились, домовившись з останніми про виплату грошових коштів частинами зі сплатою завдатку у сумі 20 000 гривень.

В подальшому, 06.10.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , отримали від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошові кошти сумі 20 000 гривень у якості авансу за придбання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про неможливість продажу вказаної земельної ділянки, оскільки не являлись її власниками.

Після отримання вказаної суми грошових коштів ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 повідомили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 що виготовлення документів на земельну ділянку триває, а також з метою запевнити останніх в чесності своїх намірів підписали з ними попередній договір на купівлю-продаж нерухомого майна, достовірно знаючи про неможливість в подальшому укладення такого договору, оскільки не являлись власниками земельної ділянки.

Запевнивши таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в своїй порядності та чесності, в жовтні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_10 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до розподілених ролей в телефонній розмові повідомила останнім завідомо недостовірну інформацію про те, що для оформлення документів на земельну ділянку необхідно сплатити 3 000 гривень та цього ж дня перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 3 000 гривень, запевнивши останню, що протягом місяця оформить усі необхідні документи на земельну ділянку, заздалегідь знаючи про неможливість виконати взяті на себе зобов`язання. Після чого, в листопаді 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, повідомили останнім про необхідність сплати грошових коштів у сумі 10 000 гривень в рахунок вартості земельної ділянки та цього ж дня ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири за місцем проживання потерпілих, за адресою: АДРЕСА_4 , отримала від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 10 000 гривень.

В подальшому, у березні 2017 року, точної дати та часу не встановлено, продовжуючи реалізовувати злочинний намір, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію про те, що необхідні документи виготовлені та з метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку потрібно сплатити 2 000 гривень та надала потерпілим номер карткового рахунку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , на який цього ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було зараховано грошові кошти у сумі 2 000 гривень.

Заволодівши таким чином грошовими коштами, належними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 розпорядилися ними на власний розсуд, чим завдали потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 35 000 гривень.

Крім того, у жовтні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_9 , діючи повторно та з корисливих мотивів, маючи на меті незаконно збагатитись за рахунок чужих грошей, вступила в злочинну змову з ОСОБА_10 . Для виконання протиправного умислу, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 розроблено узгоджений план кримінально-протиправних дій, відповідно до якого ОСОБА_9 мала знайти клієнта на придбання земельної ділянки та повідомити завідомо неправдиву інформацію про те, що вона являється посередником при продажі земельної ділянки, яка нібито належить ОСОБА_10 та отримати від потерпілого грошові кошти на нібито оформлення документів на земельну ділянку. В свою чергу ОСОБА_10 мала підтвердити вказану інформацію та повідомити потерпілому про намір продажу нібито своєї земельної ділянки та отримати за продаж грошові кошти. Отримані від протиправних дій гроші домовлялись розділити між собою в рівних частинах.

Так, на початку жовтня 2016 року, точної дати та часу не встановлено, реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися за рахунок чужих грошей, діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 розмістила декілька оголошень на сайті «OLX» про продаж земельних ділянок в Києво-Святошинському районі Київської області, зазначивши як засіб зв`язку власний номер телефону. Потерпілий ОСОБА_4 побачивши дане оголошення повідомив по телефону ОСОБА_9 про намір придбати земельну ділянку в с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області. ОСОБА_9 , ввівши ОСОБА_4 в оману щодо наданння посередницьких послуг при продажі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , повідомивши завідомо недостовірну інформацію про те, що вказана земельна ділянка належить її знайомій ОСОБА_10 , запропонувала потерпілому ОСОБА_4 придбати дану земельну ділянку, місцезнаходження якої особисто показала останньому, за ціною 50 000 гривень, не маючи при цьому наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, на що потерпілий, не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на дану пропозицію погодився, домовившись з останніми про виплату грошових коштів частинами зі сплатою завдатку у сумі 10 000 гривень.

Після чого, 12.10.2016 року, близько 10 години, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу станції метро «Житомирська» в м. Києві, запевнивши останнього в чесності своїх намірів, отримали від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 10 000 гривень у якості авансу за придбання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки не являлись її власниками.

В подальшому, в період з жовтня 2016 року по січень 2017 року, точних дат та часу не встановлено, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 в телефонних розмовах повідомляла останньому про необхідність сплати грошових коштів у рахунок вартості земельної ділянки та в зазначений період отримала від ОСОБА_4 як особисто так і на картковий рахунок «Приват Банк» № НОМЕР_2 , про який особисто повідомила потерпілому, грошові кошти у сумі 37 000 гривень, запевняючи останнього, що процес оформлення документів на земельну ділянку триває, заздалегідь знаючи про неможливість виконати взяті на себе зобов`язання.

Заволодівши таким чином грошовими коштами, належними ОСОБА_4 , ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 в подальшому розпорядилися ними на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 47 000 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчинені злочинів визнала повністю та пояснила суду, що влітку 2016 року вона познайомилась з ОСОБА_11 через її рідного брата ОСОБА_12 , якому вона продавала земельну ділянку. З потерпілою домовилась щодо продажу земельної ділянки, яка знаходилась в с. Личанка, власником земельної ділянки назвала себе, проте насправді вона фактично та юридично ним не була, а так сказала, тому що завжди при продажі земельних ділянок так зазначає. Загалом селищна рада повинна була на неї виписати право власності, а ОСОБА_8 повинна була її приватизувати. Ця процедура мала відбуватись наступним чином: власник земельної ділянки пише письмову відмову від власності на земельну ділянку, а вже потерпіла ОСОБА_8 пише заяву до селищної ради на цю земельну ділянку та потім їй видають рішення сільської ради в якому буде вказано, що має право на розробку технічного проекту відводу в подальшому із правом власності на неї. Обвинувачена при цьому мала б сприяти щоб сільська рада надала рішення на користь потерпілої та після цього повинна була допомогти приватизувати, тобто обвинувачена без договору купівлі продажу земельної ділянки допомагала зробити приватизацію земельної ділянки на потерпілу. Після чого вона домовилась в сільській раді щодо видачі рішення та від імені потерпілої надавала заяву, яку остання власноручно написала, копію паспорта, ідентифікаційного коду та після цього в подальшому ніякого рішення та ніяких документів щодо земельної ділянки надано не було. При цьому біля станції м. Житомирська, потерпіла передала гроші в сумі 80 тисяч гривень за придбання земельної ділянки та потім ще отримала 5-6 тисяч грн., при цьому ніяких розписок не писала. Кошти на даний час потерпілій не повернула та не виконала свої зобов`язання перед потерпілою, проте мала намір їх виконати.

Також показала суду, що восени 2016 року вона познайомилась з потерпілим ОСОБА_13 через знайомих. Він хотів придбати земельну ділянку, а тому вона йому запропонувала земельну ділянку, що була розташована в АДРЕСА_3 . Дана земельна ділянка належала ОСОБА_14 , який повинен був видати доручення на ОСОБА_10 , про те, що остання має право на її продаж, але доручення в подальшому так і не виписав. Проте потерпілому вона говорила, що власником земельної ділянки була ОСОБА_10 , оскільки вона представляла інтереси ОСОБА_15 . ОСОБА_5 вказана земельна ділянка сподобалась, проте оскільки земельна ділянка була великою, він погодився на купівлю половини ділянки. Після цього, вона разом з ОСОБА_5 та з представниками селищної ради приїжджали до земельної ділянки, де проводили геодезію, пробивали кілочки та потерпілий сплачував за послуги геодезиста. Загалом домовились про продаж земельної ділянки за суму в розмірі 100 тисяч гривень. Безпосередньо обвинувачена не отримувала від нього коштів, а тільки в її присутності він сплатив за послуги геодезиста кошти в сумі 1200 гривень та давав завдаток ОСОБА_10 в сумі 30 тисяч гривень. При цьому, ОСОБА_10 написала розписку про те, що вона продає земельну ділянку та продає частку земельної ділянки, що вона протягом 2-3 місяців повинна розділити земельну ділянку на дві частини та в нотаріуса оформити договір купівлі-продажу. В подальшому не відбувся продаж земельної ділянки потерпілому, оскільки власник ОСОБА_16 її продав іншим покупцям. Пояснила, що обманула потерпілого, тому що хотіла заробити кошти і про це щоб не дізнались потерпілий та ОСОБА_16 . Загалом за продаж земельної ділянки ОСОБА_5 , їй повинні були сплатити комісію в розмірі 5 % від загальної суми.

Також показала суду, що у 2016 році з потерпілими ОСОБА_17 вона познайомилась через знайомих, оскільки ОСОБА_18 хотіла придбати земельну ділянку, вона їй запропонувала декілька варіантів купівлі земельних ділянок, проте вона вибрала земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_3 . Щодо продажу вказаної земельної ділянки їй зателефонував власник, якого вона не знає та попросив допомогти в продажі. Вона повинна була надати посередницькі послуги в придбанні земельної ділянки. Повинно було бути виписане рішення сільської ради на право власності, а потім вона повинна була допомогти оформити земельну ділянку на ОСОБА_10 і в подальшому допомогти оформити договір купівлі-продажу. Потерпілій ОСОБА_18 вона не все розповіла, а тільки сказала, що ОСОБА_10 вже була власником вказаної земельної ділянки. Не може пояснити чому так сказала. Після цього, від потерпілих ОСОБА_17 , обвинувачена ОСОБА_10 отримала кошти в сумі 20 тисяч гривень в якості передплати. Вона отримала від потерпілих ОСОБА_17 кошти в сумі 10 тисяч гривень, а саме вона позичила в них ці кошти. Вона мала намір виконати свої зобов`язання перед потерпілими. Кошти витратила на власні потреби.

Також суду показала, що наприкінці літа 2016 року на інтернет-сайті «ОLХ» розмістила оголошення про продаж земельної ділянки. Після цього їй зателефонував потерпілий ОСОБА_19 . Вони зустрілись і вона йому показала земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_3 . Власником вказаної земельної ділянки вона вказала бабусю ОСОБА_10 . Потім вона потерпілого познайомила з ОСОБА_10 , після чого вони зустрілись та домовились що ОСОБА_10 буде продавати йому земельну ділянку. В подальшому потерпілий ОСОБА_19 передав ОСОБА_10 завдаток в сумі 10 тисяч гривень, потім ще надавав кошти в сумі 4 тисячі гривень та кошти в сумі 32-33 тисячі гривень скидав на банківську карту «Приват Банку» обвинуваченої ОСОБА_9 та також вона в потерпілого додатково брала ще кошти в сумі 6 тисяч гривень.Загалом вона виступала посередником між ОСОБА_19 та ОСОБА_10 . Свої зобов`язання перед потерпілим не виконала. Кошти потратила на власні потреби.

У вчиненому розкаюється, просить суворо її не карати, заявлені потерпілими цивільні позови визнає у повному обсязі, збитки зобов`язується відшкодувати.

Дані показання обвинуваченої свідчать про те, що свою вину у вчиненні злочинів вона визнає частково.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочинів визнала повністю та пояснила суду, що з ОСОБА_9 вона познайомилась 2 роки назад, оскільки остання допомогла її мамі продати земельну ділянку, а саме ОСОБА_9 виступала як брокер. Влітку 2016 року ОСОБА_16 попросив її разом з ОСОБА_9 допомогти йому продати власну земельну ділянку за 100 тисяч гривень. Після цього, ОСОБА_16 зателефонував та вони зустрілись в АДРЕСА_3 біля його земельної ділянки, щоб поговорити стосовно її продажу. При цьому були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Вони домовились що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знайдуть покупця, при цьому договорів не складали. Офіційного доручення від ОСОБА_20 на вчинення будь-яких дій із земельною ділянкою не було, вона розуміла, що не зможе здійснити продаж земельної ділянки, оскільки не є її власником. ОСОБА_9 знайшла ОСОБА_5 , який погодився купити лише половину земельної ділянки, оскільки вона була досить великою. Потерпілому ОСОБА_5 вона говорила що є власником земельної ділянки. Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 приїхали до неї додому. Вона повинна була взяти завдаток, а саме про це домовилась із власником земельної ділянки та повинна була йому віддати кошти, які і в подальшому віддала. Під час зустрічі із потерпілим розмовляли щодо розподілу земельної ділянки, ОСОБА_5 дав завдаток в розмірі 30 тисяч гривень. Загалом з потерпілим ОСОБА_5 домовлялись про продаж земельної ділянки за суму 100 тисяч гривень, проте їй було передано 30 тисяч гривень в якості завдатку. Вказані грошові кошти обвинувачена віддала на наступний день після зустрічі, ОСОБА_14 , проте розписку про отримання грошей не брала. Через деякий час, вона дізналась, що земельна ділянка була продана та від її продажу грошові кошти отримав ОСОБА_16 . На момент отримання завдатку від потерпілого, земельна ділянка ще не була продана, а була продана через місяць. Їй потім стало відомо, що при продажі вказаної земельної ділянки ріелтором була ОСОБА_9 . Зазначила, що так вчинила, тому що їй дійсно потрібні були гроші, оскільки в неї була хвора дитина. Вона просто погодилась допомагати ОСОБА_14 , який обіцяв повернути надані йому грошові кошти.

Також пояснила, що з потерпілими ОСОБА_21 її познайомила ОСОБА_9 , а саме повідомила їй, що вони хочуть придбати земельну ділянку, а оскільки у ОСОБА_9 була така земельна ділянка,то остання запропонувала продати земельну ділянку та заробити гроші, шляхом обману. При цьому обвинувачена ОСОБА_10 виступала в якості продавця та власника земельної ділянки, розуміючи що насправді їй не належала земельна ділянка, а ОСОБА_9 була в якості брокера. Вони між собою домовились, що земельну ділянку продадуть за 50 тисяч гривень, тобто в разі продажу, зароблять вдвох по 13 тисяч гривень кожна. При цьому, ОСОБА_9 не повідомляла кому належала насправді земельна ділянка та чи вона взагалі була виставлена на продаж. Пізніше сума за земельну ділянку зменшили до 45 тисяч гривень. В подальшому ОСОБА_9 приїжджала до неї з потерпілими ОСОБА_21 в с. Личанка, де потерпілими було сплачено завдаток за земельну ділянку в сумі 20 тисяч гривень, пізніше ОСОБА_9 були передані 10 тисяч гривень. На момент отримання коштів, обвинувачена розуміла, що не зможе продати земельну ділянку, оскільки не була її власником. Вона писала розписку потерпілим про те що отримала грошові кошти в розмірі 20 тисяч гривень, також при цьому оформляли попередній договір про купівлю нерухомого майна. Вона, ОСОБА_10 , в договорі виступала як продавець та власник земельної ділянки. На момент отримання завдатку усвідомлювала що не була власником земельної ділянки та не мала права її продавати. Після цього, кошти отримала особисто 10 тисяч гривень, які в подальшому використала на власні потреби. Загальна сума якою вони з ОСОБА_9 заволоділи склала 28 тисяч гривень.

Також пояснила, що раніше ОСОБА_9 було відомо, що вона мала намір продати земельну ділянку, яка належала її бабусі. Після цього, в 2016 році до неї додому несподівано приїхали потерпілий ОСОБА_19 разом з ОСОБА_9 та остання повідомила, що хоче купити земельну ділянку ОСОБА_10 . Після чого, вона надала рішення Личанської сільської ради від 2013 року, про виділення земельної ділянки для ведення сільського господарства, яка належала її бабусі ОСОБА_22 , яка знаходилась в с. Личанка, на підтвердження того, що вона дійсно має право на продаж земельної ділянки та що взагалі така ділянка існує. При цьому її бабуся знала, що обвинувачена ОСОБА_10 займається продажом земельної ділянки та видала доручення на ім`я ОСОБА_10 щодо вчинення дій із належною бабусі земельною ділянкою. Після цього, потерпілий ОСОБА_19 погодився на купівлю вказаної земельної ділянки, тільки за умови, що в процесі продажу, вони з ОСОБА_9 будуть займатись приватизацією земельної ділянки. Потерпілий ОСОБА_19 віддав 10 тисяч гривень завдатку та потім сказав шо іншу суму буде віддавати частинами протягом 3-4 місяців, загалом домовились про продаж земельної ділянки за суму в розмірі 50 тисяч гривень. Відразу після отримання ОСОБА_10 коштів від потерпілого, вона подала документи на приватизацію, проте навіть на даний час документи ще не готові. В подальшому через деякий час до неї додому ввечері приїхав потерпілий ОСОБА_19 та сказав що перекидав кошти на банківську карточку, що повністю розплатився за земельну ділянку, та щоб вони з ОСОБА_9 вже віддали йому земельну ділянку. Вони з ОСОБА_9 намагались пояснити потерпілому, що документи ще не готові, через що останній почав погрожувати та вимагати свої гроші назад. Проте на даний час вони з ОСОБА_9 не повернули кошти потерпілому ОСОБА_19 . Потім пізніше вияснилось що ОСОБА_9 дала потерпілому свій номер банківського рахунку, на який, з його слів, він і перекидав кошти, а саме суму в розмірі 30 тисяч гривень, які потім вона обіцяла повернути. Зазначила, що особисто отримала від ОСОБА_19 10 тисяч гривень, потім наприкінці листопада вона просила у ОСОБА_19 ще 4 тисячі гривень на лікування своєї дитини, які він їй надав, а саме приїхав до її будинку та віддав кошти. Отримала загальну суму в розмірі 14 тисяч гривень, які потратила на особисті потреби, при цьому її бабуся про ці кошти знала.

У вчиненому розкаюється, заявлені потерпілими цивільні позови визнає у повному обсязі, збитки зобов`язується відшкодувати, просить застосувати до неї акт амніст.ії, оскільки вона має п`ятеро малолітніх дітей.

Дані показання обвинуваченої свідчать про те, що свою вину у вчиненні злочинів вона визнає частково.

Крім часткового визнання обвинуваченими своєї вини, їх винність у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що з ОСОБА_9 вона познайомилась через сусідів, які купували у ОСОБА_9 земельну ділянку. В подальшому вони запропонували їй з чоловіком також купити земельну ділянку, на що вони погодились, оскільки їх влаштувала запропонована ціна, а саме 45 000 гривень. Після цього, вони зустрілись з ОСОБА_9 , яка почала вже підшукувати земельні ділянки та потім пізніше зустрілись з ОСОБА_10 , яка назвалась власницею запропонованої земельної ділянки, яка знаходилась по АДРЕСА_2 . Надалі вони зустрілись в ОСОБА_10 в неї дома по АДРЕСА_2 , їх влаштувала ціна та вони домовились про купівлю половину земельної ділянки, погодились дати завдаток та домовились про зустріч. В подальшому привезли завдаток в сумі 20 тисяч гривень. Надалі вони зустрілись з ОСОБА_9 та дали їй кошти в сумі 3 тисячі гривень на приватизацію земельної ділянки. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_9 та попросила дати в якості завдатку ще 10 тисяч гривень, після чого вони приїхали та надали ОСОБА_9 вказану суму. Півроку вони з чоловіком чекали оформлення всіх документів.Через деякий час ОСОБА_9 дала свій номер банківської картки та сказала що витяг майже готовий, проте потрібно ще сплатити кошти та потерпіла ще скинула 2 тисячі гривень. Потім після цього, вона зрозуміла що відбувається щось не те. Далі вона звернулась до Личанської сільської ради, де їй повідомили що вказана земельна ділянка не належить ОСОБА_10 , а належить зовсім іншій людині, після цього вони чекали повернення своїх коштів, а оскільки кошти не були повернуті, написали заяву до поліції. Зазначила, що загалом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано 35 тисяч гривень. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі, просить стягнути з обвинувачених на її користь 35000 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду,що ОСОБА_9 йому з дружиною порекомендували знайомі, які скориставшись рієлторськими послугами останньої, придбали земельну ділянку. Після цього, вони зателефонували ОСОБА_9 , їм підійшла одна із запропонованих нею земельних ділянок, яка знаходилась в АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 розповіла, що вказана земельна ділянка належить ОСОБА_10 , тому вони домовились про зустріч. Далі поїхали до ОСОБА_10 додому, почали обговорювати вартість земельної ділянки та ОСОБА_10 запропонувала дати 20 тисяч гривень завдатку. На наступний день вони привезли вказаний завдаток та віддали ОСОБА_10 . Через 2-3 дні дружина ще давала три тисячі на оформлення земельної ділянки. Через деякий час до них звернулась ОСОБА_9 з проханням про те що їй потрібні гроші на лікування. Вони віддали останній 10 тисяч гривень. Потім ще були потрібні грошові кошти в сумі 3 тисячі гривень, а саме на отримання витягу. Після цього, вони неодноразово телефонували, обвинувачені говорили що документи ще готуються. Проте він зрозумів що їх обманули та вони звернулись із заявою до поліції. Загалом ним було передано 35 тисяч гривень.

Потрепіла ОСОБА_8 показала суду, що знайомий дав їй номер телефону ОСОБА_9 , через яку він купував земельну ділянку та вона повідомила йому що є ще одна земельна ділянка на продаж. Після цього, вона зателефонувала ОСОБА_9 , яка відразу повідомила, що терміново потрібно приїхати та подивитись земельну ділянку, оскільки вона терміново хоче її продати. Вони домовились про зустріч. Далі ввечері вона прихала до земельної ділянки, яка знаходилась на добудованій вулиці, їй сподобалось її розташування та вона погодилась на купівлю земельної ділянки за суму в розмірі 100 тисяч гривень. ОСОБА_9 повідомила також, що земельна ділянка була оформлена на неї за рішенням сільської ради, вона виступала як власник. Проте оскільки всі збереження знаходились у валюті, вона запропонувала ОСОБА_9 розрахунок в валюті, на що остання погодилась. Надалі вона домовилась з ОСОБА_9 про зустріч та надати останній одну тисячу доларів США, що становило на той час за курсом валют 25 тисяч гривень. В подальшому зустрічі відбувались в м. Києві, а саме біля станцій метро «Житомирська» та «Шулявська». Потім ОСОБА_9 телефонувала та говорила, що вона лягає у лікарню і їй потрібні гроші, тому вона їй дала гроші в сумі 800 доларів США, що становило на той час за курсом валют 20 тисяч гривень. Через деякий час ОСОБА_9 телефонувала та повідомляла що терміново необхідні гроші для приватизації земельної ділянки, а саме необхідна сума в розмірі 5 тисяч гривень. В подальшому потерпіла почала телефонувати ОСОБА_9 щоб вона надала хоч якісь документи, що земельна ділянка буде належати їй. Обвинувачена ОСОБА_9 дала рішення сільської ради з помилками в її імені, тому вона повернула вказане рішення ОСОБА_9 для усунення недоліків. Наприкінці червня їй зателефонувала ОСОБА_9 та сказала що потрібні гроші, на що вона повідомила що в неї є тільки 200 доларів США. Потім в кінці віддали всю суму. Далі восени ОСОБА_9 говорила що будуть готові вже всі документи на земельну ділянку. Проте ОСОБА_9 в лютому подзвонила та повідомила що потрібні ще гроші щоб отримати документи. Але вона кошти не перерахувала. Після цього, потерпіла в травні поїхала до сільської ради, де їй надали відповідь, що земельна ділянка, яку вона хотіла придбати, оформлена на іншу особу, не належить ОСОБА_9 . Надалі вона звернулась до поліції. Загалом ОСОБА_9 всього було передано 4 тисячі доларів США, що становило на той час за курсом валют 85 тисяч гривень та ще 5 тисяч гривень. Зазначила, що безпосередньо спілкувалась тільки з ОСОБА_9 , проте після нового року, остання їй дала номер телефону ОСОБА_10 та сказала щоб вона зателефонувала їй, оскільки ОСОБА_10 займається оформленням документів. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, просить стягнути із ОСОБА_9 на її користь 110040 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що у жовтні 2016 року на інтернет-сайті «ОLХ» знайшов повідомлення про продаж земельної ділянки. Після чого зателефонував по вказаному в повідомленні номеру мобільного телефону та домовився зустрітись з ОСОБА_9 . Коли вони зустрілись, то поїхали до земельної ділянки по АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 назвала за земельну ділянку суму в розмірі 50 тисяч гривень, а тому його влаштувала запропонована сума. ОСОБА_9 пояснила, що дана земельна ділянка належить її подрузі ОСОБА_10 , з якою вони в подальшому зустрілись та вона повідомила, що земельна ділянка належить її бабусі, а в ОСОБА_10 є доручення на вчинення будь-яких дій стосовно цієї земельної ділянки. Після цього, вони домовились про остаточну суму в розмірі 50 тисяч гривень та домовились про зустріч у м. Київ, де потерпілий повинен передати першу суму в якості авансу. Через деякий час він зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 біля станції метро «Житомирська» де він передав готівкою 10 тисяч гривень в якості авансу. Про передачу вказаних коштів ОСОБА_10 написала розписку про отримання коштів. Після цього вони домовились що потерпілий буде виплачувати всю суму частинами, а потім коли виплатить всю суму, то ОСОБА_9 та ОСОБА_23 переоформлять земельну ділянку на потерпілого. Через деякий час потерпілому зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_10 потрібні гроші, при цьому зазначив, що спілкувався безпосередньо з ОСОБА_9 та не пам`ятає яку саме сушу коштів скинув на її банківську картку. В подальшому потерпілий безпосередньо передавав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4 тисячі гривень. Зазначив, що загалом передав 14 тисяч гривень ОСОБА_10 , інші грошові кошти передавав або особисто, або перераховував на банківську картку ОСОБА_9 на загальну суму в розмірі 35 тисяч гривень. В сумі ОСОБА_24 та ОСОБА_10 передав 47 тисяч гривень. Коли вже виплатив загальну суму в розмірі 47 тисяч гривень, то потерпілий зателефонував ОСОБА_9 та сказав що оскільки в нього сума до виплати залишилась ще 3 тисячі, то попросив вже переоформляти земельну ділянку на нього, після цього він внесе останню суму. Проте після цього відбулось затягування оформлення земельної ділянки, а саме ОСОБА_10 зникла, оскільки потерпілий не міг додзвонитись на її номер мобільного телефону протягом двох місяців. Після чого поїхав до сільської ради, де йому надали інформацію, що земельна ділянка, яку він хотів придбати, взагалі не належить ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,а тому він відразу зрозумів що його обманули. Після цього написав заяву до поліції. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просить стягнути з обвинувачених на його користь 47000 грн. у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що він разом із своєю дружиною вирішили придбати земельну ділянку для здійснення будівництва та вирішили звернутись до ОСОБА_9 , оскільки їх знайомі користувались рієлторськими послугами останньої та успішно придбали земельну ділянку. Після цього вони зателефонували до ОСОБА_9 , домовились про зустріч та поїхали в с. Личанка Києво-Святошинскього району Київської області. На місці зустрічі ОСОБА_9 представилась депутатом Личанської сільської ради, показала декілька земельних ділянок, які знаходились за різними адресами. Їм з дружиною підійшла земельна ділянка, яка знаходилась по АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 повідомила, що дана земельна ділянка складала 20 соток, проте вони хотіли придбати 10 соток за суму 100 тисяч гривень, спочатку ОСОБА_9 назвала суму в розмірі 150 тисяч гривень, проте ОСОБА_9 зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_10 , і повідомила, що власниця цієї земельної ділянки може знизити ціну з 150 тисяч до 100 тисяч гривень але тільки за умови, якщо вони нададуть завдаток у розмірі 30 тисяч гривень. Після цього вони домовились, що завдаток віддадуть 12 серпня за місцем проживання ОСОБА_10 . Перед тим, як зустрітись та віддати завдаток, потерпілий та його дружина звернулись до сільської ради, де їм повідомили що ОСОБА_9 дійсно займається продажем цієїземельної ділянки ( вже після цих подій їм стало відомо, що ОСОБА_9 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_25 ). Таким чином, отримавши відповідь в сільській раді,впевнившись, що все нормально та законно, 12.08.2016 зустрілись з ОСОБА_10 за місцем її реєстрації, а саме по АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_9 та матері ОСОБА_10 їм показали якісь документи стосовно земельної ділянки, де був вказаний її кадастровий номер. Вони домовились, що дана земельна ділянка повинна була бути поділена на дві окремі частини та домовились, що після того, як вона буде розподілена, вони будуть оформлювати право власності на цю земельну ділянку. ОСОБА_10 власноручно написала розписку, що отримала кошти в розмірі 30 тисяч гривень, які потерпілий їй передав. Після цього, ОСОБА_9 викликала землеміра селищної ради і в його присутності проводився обмір земельної ділянки та потерпілим безпосередньо на місці земельної ділянки було передано кошти в сумі 1200 гривень за послуги землеміра, ці гроші забрав одразу землемір. В подальшому ОСОБА_10 спілкувалась з потерпілим та підтверджувала всі обставини, які йому розповідала ОСОБА_9 , до цього, про хвору дитину, що потрібні були гроші. Оскільки в цей період його дружина була вагітна та народила дитину, вони не мали змоги протягом двох місяців займатись питаннями щодо земельної ділянки. В подальшому 15 жовтня вони приїхали до земельної ділянки та познайомились із справжніми власниками земельної ділянки. Після цього приїжджали до ОСОБА_10 додому, яка пояснювала, що гроші брала ОСОБА_9 .. Після цього вони телефонували ОСОБА_9 ,, яка ще не знала що потерпілому було все відомо, намагалась давати якісь безглузді пояснення, що затримується розподіл земельної ділянки, що затримується рішення сільської ради. Проте коли потерпілий розповів, що йому все відомо, ОСОБА_9 перестала спілкуватись.Надалі потерпілий та його дружина неодноразово намагались повернути свої гроші та ОСОБА_10 написала ще одну розписку, що вона зобов`язується повернути грошові кошти які вона отримала від потерпілого, отриманих злочинним шляхом. Цивільний позов підтримав в повному обсязі просить стягнути із обвинувачених на його користь 33000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди завданої йому злочином та 9000 грн. опосередкованих збитків, які він змушений нести для поновлення свого права, та зазначив, що окрім наданих коштів, він витратив на пальне 1800 гривень, а тому розцінює це як завдану йому шкоду.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що з ОСОБА_9 вона знайома, а саме їм з чоловіком порекомендували ОСОБА_9 , як ріелтора, яка може порекомендувати земельні ділянки для продажу. Після чого,обвинувачена ОСОБА_9 показувала декілька земельних ділянок для купівлі, а між ними існувала усна домовленість. В подальшому був укладений договір купівлі-продажу.Обвинувачена ОСОБА_9 познайомила з власником земельної ділянки та була присутня при укладенні договору купівлі-продажу. Вони купили земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_3 в вересні 2016 року. Не пам`ятає чи передавали гроші обвинуваченій ОСОБА_9 . Проте перед купівлею земельної ділянки, вони перевіряли, що розмір земельної ділянки складає 20 соток, оскільки була інформація, що земельну ділянку повинні були поділити, проте цього не відбулось. ОСОБА_9 було відомо, що саме 20 соток було продано.

Винність обвинувачених у вчиненні злочинів також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.03.2017 року згідно якого до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_4 та повідомив про те, що 13.10.2016 року гр. ОСОБА_26 , зловживаючи його довірою під приводом продажу земельної ділянки, заволоділа його грошовими коштами у сумі 47000 грн.(а.с.83 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту, фототаблицею до протоколу від 27.07.2017 року під час якого ОСОБА_4 показав земельну ділянку по АДРЕСА_3 , яку йому пропонували купити обвинувачені, за яку він заплатив останнім 47000 грн.(а.с.84-87 т.1);

-викопіюванням до генерального плану земельної ділянки в АДРЕСА_3 ; листом сільського голови с. Личанка № 02-31/430 від 28.07.2017 року; договором купівлі продажу земельної ділянки по АДРЕСА_3 , з яких вбачається, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_3 є ОСОБА_27 (а.с.88,89-90 т.1);

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 05.04.2017 року згідно якого до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_5 та повідомив про те, що 12.08.2016 року по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_9 шахрайським шляхом заволоділи його грошовими коштами у сумі 33000 грн.(а.с.94 т.1);

-розпискою ОСОБА_10 від 12.08.2016 року про отримання від ОСОБА_5 30000 грн. в якості оплати за 1/2 земельної ділянки по АДРЕСА_3 та розпискою ОСОБА_10 , яка зобов`язується повернути вказані кошти потерпілому, якими заволоділа незаконно (а.с.99-100 т.1);

-відомостями із Державного земельного кадастру станом на 21.10.2016 року та станом на 28.07.2017 року відповідно до яких право власності на зазначені дати на замельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_25 (а.с.101-103 т.1);

-рішеннями сесії Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 829/2-43-VI від 08.06.2015 року та № 804/3-41-VI про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 , площею 0,2014 га у приватну власність ОСОБА_14 та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с.104-105 т.1);

-витягом з кримінального провадження № 0003259 від 31.05.2017 року (а.с.106-107 т.1);

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31.05.2017 року згідно якого до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_7 із заявою про те, що 06.10.2016 року передав грошові кошти в розмірі 20000 грн. за земельну ділянку котру хотів придбати, в подальшому передав ще 15000 грн., але земельна ділянка в його користування не перейшла, грошові кошти не повернуті (а.с.109 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту та фотоблицею до нього від 22.08.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 відповідно до яких остання повідомила про обставини вчиненого відносно неї злочину та показала, яку земельну ділянку їй пропонували купити обвинувачені (а.с.112-117 т.1);

-рішенням сесії Личанської сільської ради № 213 від 15.03.2008 року про вилучення земельних ділянок по АДРЕСА_3 , надані ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , в резерв сільської ради (а.с.119 т.1);

-витягом з кримінального провадження № 0003548 від 13.06.2017 року (а.с.120,121 т.1);

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.06.2017 року згідно якого до правоохоронних органів звернулася ОСОБА_8 із заявою про те, що в червні місяці 2016 року в с. Личанка громадянка ОСОБА_9 вчинила відносно неї шахрайські дії (а.с.122 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту та фотоблицею до нього від 27.07.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 відповідно до яких остання повідомила про обставини вчиненого відносно неї злочину та показала, яку земельну ділянку їй пропонувала купити обвинувачена (а.с.128-134 т.1);

-рішеннями сесії Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 152/10-43-VI від 23.06.2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_5 , площею 0,0816 га у приватну власність ОСОБА_30 (а.с.136 т.1);

-розпискою ОСОБА_9 від 27.07.2017 року про отримання від ОСОБА_31 3000 грн. та 4900 у.о. за продаж земельної ділянки в АДРЕСА_5 (а.с.137 т.1).

Суд визнає, що потерпілі, свідок, частково обвинувачені дали суду правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими судом.

Оцінюючи показання обвинувачених в частині того, що вони мали намір виконати взяті на себе зобов`язання по продажу потерпілим земельних ділянок; показання обвинуваченої ОСОБА_10 про продаж земельних ділянки належної її бабі та сусіду ОСОБА_14 за згодою останніх, передачу отриманих від потерпілого ОСОБА_5 коштів ОСОБА_14 , суд визнає неправдивими, розцінює їх як систему захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинені злочини, які спростовуються дослідженими доказами під час судового розгляду у їх сукупності.

Аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина обвинувачених у вчинені умисних злочинів доведена повністю, судом кваліфікуються дії обвинуваченої ОСОБА_9 по епізоду заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 у червні 2016 року за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому; по інших епізодах за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; судом кваліфікуються дії обвинуваченої ОСОБА_32 по епізоду заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 у серпні 2016 року за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, по інших епізодах за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особи обвинувачених.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд бере до уваги, що вчинені нею злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні семеро малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не має судимості згідно ст. 88 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_9 має дітей віком до семи років, а саме: дочки ОСОБА_33 , 2012 року народження, дочки ОСОБА_34 , 2016 року народження, сина ОСОБА_35 , 2014 року народження, сина ОСОБА_36 , 2018 року народження, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст. 79 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд бере до уваги, що вчинені нею злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_32 вчинила злочини середньої тяжкості, раніше не судима, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, відносно яких батьківських прав не позбавлена, що підтверджується довідкою заступника голови Києво-Святошинської РДА Київської області № М137742.3545.2 від 30.10.2018 року, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_37 від відбування призначеного покарання на підставі п. в) ст.1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», обмеження щодо застосування амністії, визначені Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні» не встановлені.
Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення із обвинуваченої ОСОБА_9 на її користь 110040 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку ст. 128 КПК України підлягає частковому задоволенню у сумі 80000 грн., оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченої потерпілій заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.
Враховуючи п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд приймає до уваги, що моральна шкода потерпілій спричинена обвинуваченою ОСОБА_9 , яка полягає у перенесених душевних та психологічних стражданнях, які позначили негативні зміни у її житті, негативні спогади, переживання, страх повторення подій, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи та приниження, та вважає за доцільне задовольнити цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди повністю у сумі 20 000 грн., яка підлягає стягненню із обвинуваченої ОСОБА_9 .

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення із обвинувачених на його користь 33000 грн. у відшкодування прямої шкоди та 9000 грн. опосередкованих збитків в порядку ст. 128 КПК України підлягає частковому задоволенню у сумі 30000 грн., оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинувачених потерпілому заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.
Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення із обвинувачених на її користь 35000 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку ст. 128 КПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинувачених потерпілій заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.
Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення із обвинувачених на його користь 47000 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку ст. 128 КПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинувачених потерпілому заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-374, 376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_10 від покарання, призначеного даним вироком за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі п. «в» ст. 1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 80000 (вісімдесят тисяч) грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди; 20000 (двадцять тисяч) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 47000 (сорок сім тисяч) грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 30000 (тридцять тисяч) грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Речові докази, які знаходяться при матеріалах справи, залишити при матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1