Справа № 503/512/18
Провадження № 1-кп/503/60/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 03.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Кустанайського району Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15.11.2014 року о 08 годині 00 хвилин, будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку з мобілізацією на військову службу та проходячи її на посаді патрульного (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметриста) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно з відпустки на службу до розташування зазначеної військової частини, яка дислокується в АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 08 години 00 хвилин 06.03.2015 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. В своїх показах підтвердив, що дійсно не з`явився на військову службу з відпустки, вказуючи, що на той час перебував у скрутному матеріальному становищі, а тому виїхав на заробітки. У скоєному кається, просить суворо не карати, запевняє, що такого більше не повториться.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які учасниками судового провадження не оспорюються. Судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 , які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчиненому військовослужбовцем, кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 по всьому обсягу пред`явленого йому обвинувачення, а тому він повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Крім того при визначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновками якої, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є можливим та не становить високої суспільної небезпеки.

Приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини, відсутність обставин що обтяжують покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу та особисте ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів, необхідним і достатнім буде покарання, в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк визначений санкцією вказаної статті та її частини, з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. В судовому засіданні не було встановлено підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1