Постанова
іменем України
16 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 761/475/16-к
провадження № 51-3580км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева Черкаської області, жителя м. Черкас,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК).
Оскаржені судові рішення
1. За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року ОСОБА_6 було засуджено за частиною 2 статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 цього Кодексу засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК.
2. ОСОБА_6 визнано винуватим у шахрайстві вчиненому повторно за обставин, детально викладених у вироку. Судом установлено, що 06 вересня 2015 року приблизно о 17:00 на вул. Хрещатик в м. Києві ОСОБА_6 під приводом здійснення конфіденційної розмови взяв у ОСОБА_7 планшет, з яким відійшов з поля зору останнього, а потім залишив місце вчинення злочину. Таким чином засуджений шляхом зловживання довірою заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 загальною вартістю 3744 грн.
3. Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 16 травня 2017 року вирок районного суду залишив без змін.
Вимоги і доводи касаційних скарг
4. У касаційній скарзі прокурор просить на підставах, передбачених пунктами 13 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), скасувати судові рішення щодо засудженого і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На думку скаржника, місцевий суд усупереч положенням статті 65 КК не врахував повною мірою ступеня тяжкості злочину, конкретних обставин, за яких його вчинено, а також особи винного, і неправомірно застосував статтю 75 вказаного Кодексу, що потягло за собою невиправдану м`якість обраного ОСОБА_6 покарання. Крім того, прокурор вважає, що всупереч статті 419 КПК апеляційний суд не обґрунтував належним чином, чому він залишив без задоволення апеляційні вимоги сторони обвинувачення.
5. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Позиції учасників судового провадження
6. У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу частково, просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Оцінка Суду
7. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подану скаргу належить задовольнити на таких підставах.
8. У силу статті 370 КПК ухвала апеляційного суду має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
9. Зважаючи на приписи статті 419 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено правові підстави, на яких подану скаргу визнано необґрунтованою.
10. Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням. Однак така дискреція діє лише в межах установлених законом. Отже суд реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення
11. Стаття 75 КК вимагає обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, вирішуючи питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, й ухвалюючи рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суду необхідно навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.
12. Цих вимог закону апеляційний суд при перегляді вироку щодо ОСОБА_6 за скаргою прокурора належно не виконав.
13. За результатами розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням статті 75 КК відповідає вимогам статей 50, 65 КК. Як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд узяв до уваги встановлені у вироку пом`якшуючі обставини щире каяття ОСОБА_6 та сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обтяжуючих обставин. Крім того, згаданий суд послався на наявність у засудженого постійного місця роботи та відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди. З огляду на це суд апеляційної інстанції визнав заявлені прокурором вимоги необґрунтованими й відмовив у їх задоволенні.
14. Проте прокурор в апеляційній скарзі навів конкретні доводи, чому статтю 75 КК застосовано неправильно. Зокрема, прокурора зазначав, що ОСОБА_6 чотири рази засуджувався за вчинення корисливих злочинів у тому числі й до покарання у виді позбавлення волі. При цьому, як видно з довідки про судимість, до нього раніше застосовувалось звільнення від покарання з випробуванням та умовно-дострокове звільнення. Однак ОСОБА_6 через короткий проміжок часу (менше року) після звільнення з місць позбавлення волі знову скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості. Це свідчить про схильність засудженого до вчинення злочинів проти власності та відсутність позитивних змін у його поведінці. Вказане не отримало належної оцінки суду.
15. Апеляційний суд переконливо не спростував доводів, наведених стороною обвинувачення, які ґрунтувалися на встановлених судом першої інстанції обставинах. Як видно з ухвали цього суду, в ній усупереч статті 419 КПК не міститься переконливих відповідей на ці доводи апеляційної скарги прокурора.
16. Апеляційний суд, аналізуючи правомірність застосування статті 75 КК судом першої інстанції обмежився лише посиланням на те, що встановлені під час судового розгляду дані дозволяли дійти висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання. Однак, за обставин цієї справи висновок апеляційного суду про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням не можна вважати обґрунтованим і таким, що зроблено з урахуванням всіх обставин, які мають правове значення при виборі заходу примусу та порядку його відбування, про що слушно зазначає прокурор в касаційній скарзі.
17. Таким чином, невмотивованість висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства не дає можливості переконатись у розумному використанні судом наданих йому дискреційних повноважень при призначенні покарання.
18. З огляду на викладене доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали, неправильного застосування кримінального закону, що призвело до м`якості призначеного засудженому покарання, слід визнати прийнятними.
19. Суд не вбачає підстав для призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, як про це просить прокурор. Тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню відповідно до частини 1 статті 438 КПК.
20. Під час нового розгляду апеляційний суд повинен здійснити провадження із додержанням положень глави 31 КПК, ретельно перевірити доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора, належно оцінити обставини, які мають правове значення при виборі заходу примусу та порядку його відбування, й ухвалити рішення, що відповідає статті 370 КПК.
21. При цьому слід мати на увазі, що за тих самих обставин справи та даних про особу засудженого призначення йому покарання із застосуванням статті 75 КК є неправильним, а отже і м`яким.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3