УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Одеської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000592 від 19.09.2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїва Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 апартаменти АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики, що були зазначені раніше, та продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, заперечувала проти зміни запобіжного заходу на інший.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо, залишили вирішення питання про зміну запобіжного заходу цьому обвинуваченому на розсуд суду.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 заявив письмове та усне клопотання про зміну запобіжного заходу цьому обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави, посилаючись на те, що на даній стадії судового провадження відсутні ризики, про які наголошувались раніше під час вирішення питання про тримання цього обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.
Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеного обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що ризики, враховані при обранні йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених у п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так як, знаходячись на свободі, він може ухилитись від явки до суду, раніше вже знаходився у розшуку, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому.

Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на теперішній час, та вважає що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.
Суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не підлягає задоволенню, так як учасниками судового засідання, що заявили таке клопотання, не було доведено, що раніше зазначені ризики зменшились. Суду захисником ОСОБА_8 не були надані будь-які нові документи, які можуть свідчити про необхідність обрання іншого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .
Згідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченомуч.2 ст.27, ч.2 ст.146 КК України.
Крім того, суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу на інший відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , так як згідно до постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 від 13.06.2016 року цей обвинувачений знаходився у розшуку та, знаходячись на свободі, може ухилитись від суду.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України (2012року), суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_8 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на інший відмовити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 19.07.2018 р., та припиняє свою дію 18.09.2018 р.

Розмір застави не визначати.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1

19.07.2018