Справа № 520/8330/18
Провадження № 1-кп/520/931/18
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
14.09.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду об`єднане кримінальне провадження №0001222 від 10.04.2018 року, №0002307 від 23.06.2018 року, №0002652 від 16.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,
та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бритавка, Чечельницького району Вінницької області, українця, громадянина України, с середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і їх захисника адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки строк дії ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки щодо нього висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, санкція якої передбачає до 7 років позбавлення волі, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, оскільки був у розшуку, не має постійного місця проживання в м.Одесі, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на не допитаного потерпілого та свідків.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наведені прокурором ризики не доведені, і заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Крім того обвинувачений має реєстрацію і постійне місце проживання, вину визнає, інші співучасники перебувають під домашнім арештом, впливу на потерпілого і свідків не існує.
Інші учасники судового провадження підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника.
Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, відсутність постійного місця проживання в Одесі та міцних соціальних зв`язків, може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки вже перебував у розшуку.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Доронін проти України».
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця проживання в м.Одесі, проживав у житловому приміщенні знайомого, від якого не надано письмової згоди на надання житла для запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_6 на строк до двох місяців, тобто до 13.11.2018 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до КУ «Одеський ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1