Провадження № 1-кп/638/223/18
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднані в одне провадження обвинувальні акти у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засудженого: в 2001 році за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 грн., з відстрочкою покарання на 2 роки; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2004 року за ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 74 КК України, з випробуванням строком 1 рік; за вироком Московського районного суду м. Харкова 15.10.2007 року за ч.3 ст. 185, ст. 198, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки;за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2009 року за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн; за вироком Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2013 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 307, ст. 69, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 06.08.2014 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.07.2014 року, у зв`язку з Законом України "Про амністію", який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше засудженого за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року за ч. 5 ст. 185, ст.. 70, 71 КК України до 7 років та 6 місяців позбавлення волі, який звільнений 27.05.2015 року по відбуттю строку покарання, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно даних обвинувальних актів, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених на строк до 60 днів вказуючи , що ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу та його продовженні продовжують існувати в даний час .

Захисник та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора , пояснили, що прокурором не доведено наявність існування тих ризиків, про які він вказує в своєму клопотанні. Підстав для переховування не вбачається.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а такожзапобіганняспробампереховуватисявідорганівдосудовогорозслідування та/або суду , знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (обвинувачується).

Прокурором доведено, що раніше встановлені ризики продовжують існувати.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Продовжуючи обвинуваченим міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що вони раніше буди засуджені, офіційно не працевлаштовані , відповідно не мають офіційних джерел одержання доходу, за станом здоров"я можуть утримуватися в місці попереднього ув"язнення. Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов"язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають. Таким чином, суд доходить висновку, що існує ризик втечі обвинувачених та ухилення від правосуддя. Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58). Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , тому що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, а тому , доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 20 вересня 2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 20 вересня 2018 року , тобто до 18 листопада 2018 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 20 вересня 2018 року , тобто до 18 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1