Справа №295/7775/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, та додані до клопотання матеріали, яке внесене слідчим слідчого відділу Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 22.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до договору дарування квартири АДРЕСА_1 та документів на підставі, яких укладений вказаний договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.11.2015, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи це наступним.

У провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 22.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зареєстрованого на підставі звернення ОСОБА_8 щодо вчинення відносно останньої шахрайських дій.

В ході досудового розслідування встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянинка, ОСОБА_9 , про що 11 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №2645 та ІНФОРМАЦІЯ_2 16 січня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживаю проживали чоловік покійної ОСОБА_5 , дочка з чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та їх малолітній син ОСОБА_11 2007 р.н., та яка належала померлій на праві спільної сумісної власності, оскільки куплена під час перебування в шлюбі з громадянином - ОСОБА_5 .

Оскільки за життя померла - ОСОБА_9 не склала жодного заповіту, то спадкування відбулося за законом у відповідності до чинного законодавства України. Спадкоємцями померлої є: її діти - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , чоловік - ОСОБА_5 та її мати - ОСОБА_12 .

Вказані вище спадкоємці, в тому числі і заявник ОСОБА_8 у встановлений законом термін звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про прийняття спадщини. Проте, 29 жовтня 2014 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на відповідну частину квартири на ім`я ОСОБА_9 , порекомендувала звернутися до суду.

Відсутність правовстановлюючого документа пояснюється тим, що договір купівлі-продажу вищезгаданої квартири від 11 травня 2007 року був оформлений на чоловіка померлої - ОСОБА_5 .

Для визнання права власності за ОСОБА_8 на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом ОСОБА_8 звернулась з відповідною позовною заявою до суду. Суддею Корольовського районного суду ОСОБА_13 за даною позовною заявою було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Під час розгляду справи відповідач - ОСОБА_5 та сестра заявниці ОСОБА_6 не одноразово в судовому засіданні заявляли, що позов визнають, просили його задовольнити.

Крім того, ОСОБА_5 в своїх пояснення зазначав, що дійсно спірна квартира є спільною - сумісною власністю з померлою, надавав письмові пояснення щодо визнання позову та просив справу слухати без його участі. Чергове судове засідання, було призначено на 24 листопада 2015 року, але за декілька днів до вищезгаданої дати ОСОБА_5 , здійснив відчуження спірної квартири, уклавши договір дарування на користь ОСОБА_6 .

В п. 4 Договору дарування квартири зазначено, що згідно довідки № 2097 від 13 листопада 2015 року, виданої ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у вказаній квартирі не зареєстровані, не проживають, не мають права користування вказаним житлом малолітні та неповнолітні діти.

Таким, чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ввели ОСОБА_8 та суд в оману щодо фактичної відсутності спору та визнання ними позову саме з метою запобігання накладенню арешту на спірну частину квартири для подальшого вчинення правочину направленого на відчуження вказаної квартири та позбавлення права власності на 1/4 від 1/2.

Для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідно отримати тимчасовий доступ до технічних та інвентаризаційних справ на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , які знаходяться у КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Житомирської обласної ради, за адресою: АДРЕСА_3 ; матеріалів цивільної справи №296/6211/15-ц, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_4 ; договору дарування квартири АДРЕСА_1 та документів на підставі, яких укладений вказаний договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.11.2015, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_7 ; матеріалів спадкової справи ОСОБА_9 , яка була відкрита у 2014 році та знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_8 та до матеріалів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , які знаходяться у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Слідчий у клопотанні вказав, що вищевказані обставини, які мали місце, можливо довести лише за допомогою цих документів, іншим способом не передбачається можливим та дана інформація має суттєве значення для встановлення фактичних даних, якими встановлюються наявність та відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, тобто мають значення доказу по кримінальному провадженню, а отримати дані відомості іншим способом неможливо.

Слідчий у судове засіданя не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розгляд справи проводиться без виклику представника особи, у володінні якої знаходяться документи і інформація, до яких потрібен тимчасовий доступ на підставі частини другої ст. 163 КПК України.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося у силу ч. 4 ст. 107 КПК України, якою передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до вимог ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 159 тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 160 КПК України у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у клопотанні зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно до положень ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей та документів.

Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, що є необхідними для з`ясування всіх обставин справи у даному провадженні, є потреба у наданні тимчасового доступу до документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, слідчий не позбавлений можливості робити копії з документів до яких він просить надати тимчасовий доступ.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи знаходиться в приватного нотаріуса ОСОБА_7 , а також те, що такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати ці документи та відомості, що містяться у них як доказ та відсутності можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених документів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів. Тому в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів працівникам УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України, слідчий суддя відмовляє, оскільки у клопотанні не вказано прізвище, ім`я та по батькові таких працівників.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 132, 159, 160, 162, 163, 164, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Надати с слідчому слідчого відділу Житомирського ВП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_14 , старшому слідчому слідчого відділу Житомирського ВП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_15 тимчасовий доступ до договору дарування квартири АДРЕСА_1 та документів, на підставі яких укладений вказаний договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.11.2015, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, може бути постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1