АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №: 644/7824/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/790/2554/18 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілої ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_10 від яких надійшли заяви без їх участі розглянути справу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.07.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.07.2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06.06.2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.393, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 26.11.2015 року звільненого з Ольшанської ВК Миколаївської області по закінченню строку покарання, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України з призначенням покарання згідно ст.70 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Бабіч визнаний винним судом та засуджений за те, що він:

- 06 11 2017 року близько 15 години, шляхом проникнення до тамбуру квартир АДРЕСА_2 , повторно, так як раніше вчиняв аналогічні злочини, скоїв крадіжку дитячої коляски чим ОСОБА_11 буда заподіяна матеріальна шкода на суму 1425 грн.;

- 08 01 2018 року близько 19 години шляхом проникнення до квартири АДРЕСА_3 , повторно, скоїв крадіжку телевізора в результаті чого потерпілому ОСОБА_12 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1633 грн. 48 коп.

За вищевказаними епізодами дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Крім того 22 січня 2018 року близько 14 години 20 хвилин знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , повторно, так як раніше вчиняв аналогічний злочин, здійснив напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, на малолітню ОСОБА_9 та заволодів її мобільним телефоном вартістю 2250 грн.

За вищевказаним епізодом дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч.2 ст.187 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить про скасування вироку через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та про призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про те, що ОСОБА_7 повністю визнає себе винуватим та розкаюється за ч.3.ст.185 КК України, проте не визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, оскільки вважає, що ним було вчинено грабіж, а не розбійний напад адже під час вчинення кримінального правопорушення стосовно потерпілої у нього в руках ніж, або інший предмет був відсутній.

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурора, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання не з`явились та просили проводити розгляд за їх відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Оскільки висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку та не оскаржується апелянтом, вирок в цій частині, відповідно до ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 , 22.01.2018 року приблизно о 14-20 годині, перебуваючи у під`їзді б.132 по вул. Роганській в м. Харкові, побачив раніше не знайому малолітню ОСОБА_9 ,2006 р.н., яка при вході до під`їзду поклала мобільний телефон Xiaomi Redmi 3, до карману куртки, наблизився до останньої.

Після цього, діючи умисно, він здійснив напад на останню з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, приставивши ножа, який тримав у правій руці, до горла потерпілої та, погрожуючи фізичною розправою, заволодів вищевказаним мобільним телефоном, вартість якого становить 2250 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій шкоду на вищевказану суму (а.с.10).

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу вищевказаного кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду, зокрема ґрунтуються на показаннях самого обвинуваченого, який по суті не заперечує того факту, що він дійсно заволодів мобільним телефоном малолітньої ОСОБА_9 , при цьому вимагав щоб остання не кричала, погрожуючи її вдарити, заперечуючи, при цьому, наявність у нього ножа.

Проте, вказане твердження ОСОБА_7 та його захисника про заволодіння майном потерпілої без застосування погрози насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а саме погрози застосування ножа, спростовується показами потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні районного суду у присутності педагога та матері дала пояснення про те, що під час вищевказаних подій ОСОБА_7 погрожував їй ножем та висловлював вимогу віддати мобільний телефон.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які хоча безпосередньо і не були присутні під час кримінального правопорушення, проте бачили потерпілу одразу після вищевказаної події, пояснили, що дівчинка була дуже схвильована, оскільки на неї напав та погрожував ножем обвинувачений, якого вона чітко описала.

Всі перераховані докази та інші докази, на які послався у вироку суд, в своїй сукупності однозначно підтверджують факт того, що при заволодінні майном потерпілої, обвинуваченим була застосована погроза саме ножем.

Будь-які підстави вважати, що свідчення потерпілої та свідків є недостовірними відсутні.

Посилання апелянта на те, що обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено не розбій, а грабіж, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, вирішуючи таке складне питання, як розмежування насильства при розбої та грабежі, колегія суддів вважає за доречне скористуватися усталеною практикою, викладеною в правових позиціях Верховного Суду про те, що відмінність між насильством при розбої і насильством при грабежі слід шукати в природі самого насильства, його спрямованості та характері дій особи, яка його застосовує.

Якщо поведінка винної особи в конкретний час, місці, за обставин та в обстановці є підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою, спрямована проти волі або поза волею потерпілого, насильство є реальним, інтенсивним і небезпечним для життя чи здоров`я особи, або ж воно не застосовується (є нереальним), але характер дій особи є агресивно-насильницьким, то такі ознаки свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або погрозою його застосування, і мають розцінюватися як розбій.

В контексті конкретних обставин, вбачається, що в поведінці ОСОБА_7 притаманні певні вище перелічені ознаки, які свідчать про погрозу застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, у зв`язку з чим, підстави сумніватися у правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України відсутні.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема потерпілої особи. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів не може також залишити поза увагою факт погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої щодо малолітньої дитини, який свідчить також про нехтування обвинуваченим загальноприйнятих людських цінностей та посягання на належні умови фізичного і морального розвитку дитини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4