Справа № 183/2010/17
№ 1-кп/183/213/18

У Х В А Л А
01 жовтня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк запобіжного заходу спливає 11.10.2018 року і призначення наступного судового засідання до вказаної дати неможливе з об`єктивних причин.
Прокурор ОСОБА_6 висловився про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились обставини і ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, ОСОБА_5 є раніше судимою особою і знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може продовжити вчиняти злочини, перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження, а також переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 , кожен окремо, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 є неодноразово раніше судимою особою, в тому числі за вчинення особливо тяжкого корисливого злочину, і знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому злочині. Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, не працює, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків за місцем проживання на даний час.
Тому, суд вважає, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, а також, враховуючи його схильність до вчинення правопорушень, вчиняти нові злочини, оскільки є неодноразово раніше судимою особою. Крім того, суду не надано належних та переконливих доказів на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились. Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 28 листопада 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3