Справа № 629/1134/18
Номер провадження 1-кп/629/258/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілек Кошари, Курської області, Російська Федерації, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іпитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , - захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2018 року близько 01:00 години ОСОБА_3 проходив біля торгівельного кіоску приватного підприємця ОСОБА_5 , розташованого на прилеглій до ринку території на мікрорайоні смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, де у нього виник умисел на викрадення грошей з вказаного кіоску. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , діючи з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, цеглиною розбив у вказаному кіоску вікно, через отвір просунув руку та таємно, з шухляди столу, який стояв поруч з вікном, викрав грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 936 гривень.

Викрадену суму грошей ОСОБА_3 обернув на свою користь, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 21.02.2018 року близько 01:00 год. він проходив біля торгівельного кіоску ПП ОСОБА_7 в смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області. Цеглою він розбив скло у вікні та через отвір просунув руку і з шухлядки столу, який стояв біля вікна, викрав грошові кошти у сумі 936 гривень, які обернув на свою користь.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він скоїв злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2007 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, має середню освіту, вдівець, пенсіонер, за місцем проживання характеризується негативно.

Обвинувачений ОСОБА_3 з`явився для участі у підготовці досудової доповіді.

Оцінка виявила середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення. Небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику. Загальний ризик для суспільства є середній.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавлення волі, доцільним застосування до нього наступних заходів: контроль за поведінкою за місцем проживання та застосування соціально-виховних заходів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, висновку органу пробації, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 81 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2017 року, за яким його притягнуто до кримінальної відповідальності за ч .1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - іспитовим строком 2 роки.

На досудовому слідстві запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався, тому суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язку не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання АДРЕСА_1 в період з 21-00 години до 07-00 години доби.
Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з часу затримання ОСОБА_3 .
Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та піддати його покаранню у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, до вказаного покарання, суд частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднує невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2017 року та остаточно визначає до відбування обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, строком 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21-00 години до 07-00 години доби.
Зобов`язати ОСОБА_3 не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання АДРЕСА_1 .
Після набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 240 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 та передані йому на відповідальне зберігання під розписку - залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1