Справа № 461/2596/18 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/365/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про відмову в арешті майна,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту, а саме позбавлення права відчуження на об`єкт нерухомого майна - земельної ділянки на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий №:05:007:0118); земельної ділянки на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1200 га для ведення садівництва (кадастровий №:05:007:0119).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 про накладення арешту на земельні ділянки. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: 11 квітня 2018 року постановою старшого слідчого ОСОБА_8 земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий :05:007:0118) та земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1200 га для ведення садівництва (кадастровий :05:007:0119) визнано речовими доказами. Об`єкти нерухомого майна, які підлягають арешту, є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2012 року в СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області надійшли матеріали перевірки УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області за фактом підроблення та використання завідомо підробленого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області про визнання за ОСОБА_10 права власності на земельні ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 . Згідно з матеріалами дослідчої перевірки вбачається, що невстановлена особа у невстановлений слідством час та невстановленому місці підробила рішення Пустомитівського районного суду у справі №2-1298/10 від 19.07.2010, відповідно до якого за ОСОБА_10 було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва, що у АДРЕСА_1 . Крім того, невідома особа, продовжуючи свою злочину діяльність, використала підроблене рішення Пустомитівського районного суду у справі №2-1298/10 від 19.07.2010 шляхом подачі його у 2010 році в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_2 , на підставі якого ОСОБА_10 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення та обслуговування житлового будинку серії ЯЛ№ 315018 та земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва серії ЯЛ№ 315017, що розташовані у АДРЕСА_1 . У ході досудового розслідування встановлено, що 22.10.2010 Управлінням Держкомзему в м. Львові видано ОСОБА_10 . Державний акт на право власності на земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, а також Державний акт на земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1200 га для ведення садівництва на підставі рішення Пустомитівського районного суду від 19.07.2010 (справа №2-1298/10). В ході проведення досудового розслідування вилучено копію рішення Пустомитівського районного суду від 19.07.2010 (справа №2-1298/10, головуючий суддя ОСОБА_11 ). У подальшому ОСОБА_10 продав земельну ділянку на АДРЕСА_1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу №1939 від 10.11.2010, а також земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,1200 га для ведення садівництва на підставі договору купівлі-продажу №1940 від 10.11.2010, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . Після цього вказані земельні ділянки ОСОБА_12 продав ОСОБА_14 на підставі договорів купівлі-продажу від 30.06.2011. Разом з тим, у ході досудового розслідування встановлено, що рішення від 19.07.2010 в справі №2-1298/10 Пустомитівським районним судом Львівської області не приймалось, що свідчить про те, що вказане рішення є підробленим. З Пустомитівського районного суду Львівської області вилучено оригінали цивільної справи №2-1298/10 за позовом ОСОБА_10 до ПП «АБМ-КОМПАНІ», Управління Держкомзему у м. Львові, Львівської міської ради про визнання права власності на земельні ділянки на вул. Топольній у м. Львові площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,12 га для ведення будівництва, в матеріалах якої наявний цивільний позов ОСОБА_10 від 03.06.2010 та оригінал ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.12.2011 (суддя ОСОБА_15 ), якою матеріали вказаної позовної заяви ОСОБА_10 повернуто позивачу у зв`язку з непідсудністю даної цивільної справи Пустомитівському районному суду Львівської області. У подальшому на підставі вилучених оригіналів позовної заяви ОСОБА_10 , а також заяви-договору ОСОБА_10 в Управління Держкомзему у м. Львові, проведено судову почеркознавчу експертизу, згідно з висновком якої від 26.03.2013 встановлено, що записи та підписи від імені ОСОБА_10 у вказаних документах виконано іншою особою. Враховуючи те, що ОСОБА_10 не звертався до Львівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо земельних ділянок на вул. Топольній у м. Львові, цивільний позов, на основі якого винесено підроблене рішення суду, підписаний не ОСОБА_10 , а іншою особою, заява-договір в Управління Держкомзему у Львівській області, на підставі якого видано Державний акт на вказані земельні ділянки, підписано не ОСОБА_10 , рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.07.2010 вказаним судом не виносилось, наявні достатні підстави вважати, що мало місце незаконне заволодіння земельною ділянкою на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також земельною ділянкою на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1200 га для ведення садівництва. З огляду на це, з метою запобігання незаконному відчуженню вказаних земельних ділянок, які в ході досудового розслідування визнано речовими доказами, наявні достатні підстави для накладення арешту на майно. В межах кримінального провадження вказані земельні ділянки визнано речовими доказами, про що винесено відповідні постанови, у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки були об`єктами кримінально протиправних дій, внаслідок вчинення яких незаконно вибули із комунальної власності Львівської міської ради та перейшли у приватну власність третіх осіб та саме на ці об`єкти було спрямовано кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_6 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 170, ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 11 квітня 2018 року земельна ділянка на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий №:05:007:0118) та земельна ділянка на АДРЕСА_1 площею 0,1200 га для ведення садівництва (кадастровий №:05:007:0119) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000204 від 29.11.2012.

Згідно з договорами купівлі-продажу земельних ділянок 30 червня 2011 року ОСОБА_12 продав ОСОБА_14 земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий №:05:007:0118, та земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,1200 га для ведення садівництва, кадастровий №:05:007:0119.

Земельні ділянки, хоча і визнані речовими доказами, проте перебувають у власності добросовісного набувача - ОСОБА_14 , і прокурор не довів необхідності арешту земельних ділянок саме з метою їх збереження, тобто запобігання таким ризикам як псування, знищення, перетворення тощо.

Враховуючи саму природу земельних ділянок, які не можуть бути знищені, перетворені тощо, а також зважаючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває ще з 2012 року, тобто поза розумні строки, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, зробленого з врахуванням практики Європейського Суду, про відсутність передбачених законом підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту, а саме: позбавлення права відчуження на земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий №:05:007:0118) та земельну ділянку на вул. Топольній у м. Львові площею 0,1200 га для ведення садівництва (кадастровий №:05:007:0119) залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4