Справа № 635/3358/18
Провадження № 1-кс/635/1001/2018
У Х В А Л А

25 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 20 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

25 березня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області повторно (після повернення для належного оформлення) надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 20 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, в якому просила накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , який на теперішній час знаходиться у збереженні на майданчику тимчасово затриманого транспорту Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
Як зазначено в клопотанні слідчого, 20 травня 2018 року приблизно о 06 годин 10 хвилин водій автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не впорався із керуванням зазначеного автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та скрився з місця ДТП, внаслідок чого громадянка ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 20.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
20 травня 2018 року у період часу з 06:30 до 07:05 годин на ділянці руху навпроти Мінімаркет по вул. Пушкінська у с. Липці, Харківського району Харківської області, слідчим проведений огляд місця вказаної ДТП, у ході якого встановлено, що біля зазначеного Мінімаркету на паркувальному майданчику та на проїжджій частині виявлені відбитки шин від авто яке скоїло наїзд на гр. ОСОБА_6
20 травня 2018 року приблизно о 09-25 годин було встановлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , та знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та в подальшому він показав де сховав своє авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , на якому скоїв наїзд на ОСОБА_6 біля Мінімаркету по вул. Пушкінська у с. Липці, Харківського району Харківської області, 20.05.2018 року приблизно о 06 годин 10 хвилин. Авто було виявлено біля буд.№3 по вул. Конторська у с. Липці, Харківського району Харківської області.
20 травня 2018 року у період часу з 09:30 до 10:15 годин на біля буд.№3 по вул. Конторська у с. Липці, Харківського району Харківської області, слідчим проведений огляд авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , у ході якого зазначене авто було вилучене та поставлене на зберігання на майданчику тимчасово затриманого транспорту Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
Слідчим СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в ході огляду місця події 20.05.2018, вилучено автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової автотехнічної експертизи з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду не з`явився. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з вимогами частин першої статті 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до пункту 1 частини першої статі 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).
Відповідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статі 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до частин другої 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому, як вбачається з клопотання, яке було повторно направлено до суду після усунення недоліків на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 23.05.2018, слідчим не було виконано вимоги частини другої статті 171 КПК України, а саме, не зазначено та не додано документів, які б підтвердили право власності на майно, що належить заарештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпоряджання підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
А у зв`язку з тим, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно призведе до суттєвого обмеження прав осіб, які користувалися вказаним майном та/або є його власниками, про яких, між тим, не було слідчим зазначено в клопотанні, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості повідомити відповідних осіб про розгляд такого клопотання та про прийняте за результатами його розгляду рішення, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 20 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1