Справа № 203/3407/18
Провадження № 1-кп/0203/581/2018
У Х В А Л А
19.10.2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора- ОСОБА_4
представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001192 від 25.09.2018, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлики Козельщанського району, Полтавської області, громадянина України, з освітою середньою технічної, одруженого, працюючого старшим майстром КП «Жилсервіс 2» ДМР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам КПК України.
Представники потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили призначити справу до судового розгляду.
Адвокат ОСОБА_7 висловив думку про неможливість призначення справи до судового розгляду та просив повернути обвинувальний акт прокурору з підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме не містить відомостей про час вчинення кримінального правопорушення,у якому обвинувачується ОСОБА_9 , відсутні відомості щодо приблизної або конкретної дати вчинення кримінального правопорушення та місце скоєння. Проміжок часу з 2012 по 2016 рік є дуже значним та занадто приблизним. Окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_9 вчинено за попередньою змовою групою осіб, але особи, які входили до цієї групи досудовим розслідуванням не встановлено, не ідентифіковано та не визначено ролі кожної з них у вчиненні кримінального правопорушення. Також не міститься посилань на оцінку розміру матеріальної шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, а тому взагалі залишається незрозумілим з чого виходили органи досудового розслідування зазначивши в обвинувальному акті, що ОСОБА_9 спричинив ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду в розмірі 242 244 грн. та територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради в розмірі 654 237 грн. Отже, вказаний обвинувальний акт не містить ані формулювання обвинувачення, ані виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, ані правової кваліфікації. В порушення ст. 293 КПК України до обвинувального акту не долучені розписка захисника про отримання обвинувального атку та реєстру досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримала доводи колеги захисника ОСОБА_7 та також заявила клопотання про повернення обвинувального акту з наступних підстав. З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що реєстрація відомостей про злочин з правовою кваліфікацією ст. 190 ч.4 КК України за №0000009 проведена 04.01.2017. Вподальшому 12.09.2018 року прокурор ОСОБА_10 виносить постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0000039 від 02.08.2016 за ч.2 ст. 375 КК України та №0000009 від 04.01.2017 за ч.4 ст. 190 КК України. Об`єднано кримінальному провадженню присвоєно номер №0000039 від 04.01.2017 рок.25.09.2018 як вбачається з реєстру досудового розслідування про злочин зареєстровано у ЄДРДР 25.09.2018 за №0001192за кваліфікацією за ч.4 ст. 190 КК України. Органом досудового розслідування зазначено прокуратура Дніпропетровської області, 28.09.2018 року, тобто через 3 дні підозрюваному ОСОБА_9 оголошено про завершення досудового розслідування та вручено обвинувальний акт. Обвинувальний акт та реєстр складено особою, яка не мала на це повноважень, передбачених КПК. Обвинувальний акт складено поза межами досудового розслідування, оскільки15.08.2018 року слідчий ОСОБА_11 не мав прав, передбачених КПК на звернення з клопотанням про продовження строку досудового розслідування. Виходячи з положень вимог п.1 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК положення ч.4 ст. 216 КПК, абзацом 2 пункту 1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК за якими визначено, що після введення в дію положень частини четвертої ст. 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури ,у тримісячний строк передаються слідчим органів державного бюро розслідувань. Таким чином, злочин, у яком повідомлено про підозру ОСОБА_9 не віднесено до підслідності слідчих прокуратури та з огляду на ч.4 ст. 216 КПК України, який набрав чинності 19.11.2012 року, слідчі органів прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19.11.2017. Окрім того, зазначила, що в обвинувальному акті визначені слідчі, які також вказані і в графі прокурори. Проте, з витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим є лише ОСОБА_12 . З огляду на ввищевикладене, обвинувальний акт містить відомості про осіб, які відповідно до ст. 37 КПК України не можуть здійснювати повноваження прокурорів.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисників та викладені в них доводи.
Прокурор щодо клопотань захисників заперечував та пояснив, що досудове розслідування здійснювалось за підслідністю органу прокуратури, присвоєння нового номеру, а саме №0001192 від 25.09.2018 року відбулося у зв`язку із тим, що кримінальне провадження в частині вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 було виділено в окреме провадження та відповідно до вимог КПК. Відповідно до Положення про ЄДРДР присвоюється новий номер провадження автоматично без відома або втручання органів прокуратури, ці відомості зазначені в обвинувальному акті. Стосовно обставин, на які вказує захисник щодо зазначення слідчих та прокурорів, дані яких збігаються висловив думку, що вказані особи були і слідчими і прокурорами у вказаному кримінальному провадженні. В матеріалах кримінального провадження, міститься остання постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, які здійснюють повноваження прокурора, тобто ці особи будуть підтримувати державне обвинувачення в суді. Особи, які на теперішній час є слідчими, відповідно до своїх повноважень не зможуть підтримувати державне обвинуваченням в суді, тому доводи захисника є необґрунтованими та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту. Окрім того, доводи сторони захисту щодо невстановлених обставин, а також які викладені сумбурно в обвинувальному акті, відноситься до особистої думки захисту, обвинувальний акт має всі необхідні реквізити та відповідає вимогам КПК, тому такі доводи щодо повернення обвинувального акту є надуманими та безпідставними. Просив відмовити в задоволення клопотання захисників.
Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши надані матеріали та клопотання, колегія суддів приходить до наступного.
Статтею 291 КПК України зазначені вимоги до обвинувального акту, який має містити, крім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Колегія суддів не може прийняти доводи захисника ОСОБА_7 , як підставу повернення обвинувального акту, щодо порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки посилання захисника на ту обставину, що вказаний обвинувальний акт не містить ані формулювання обвинувачення, ані виклад фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення, ані правової кваліфікації є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті №0001192 від 25.09.2018 викладені ті фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими, будь-яких суперечностей у викладені цих обставин не вбачається.
Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що реєстрація відомостей про злочин з правовою кваліфікацією ст. 190 ч.4 КК України за №0000009 проведена 04.01.2017. Вподальшому 12.09.2018 року прокурор ОСОБА_10 виносить постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0000039 від 02.08.2016 за ч.2 ст. 375 КК України та №0000009 від 04.01.2017 за ч.4 ст. 190 КК України. Об`єднано кримінальному провадженню присвоєно номер №0000039 від 04.01.2017 року. 25.09.2018, як вбачається з реєстру досудового розслідування, відомості про злочин відносно ОСОБА_13 зареєстровано у ЄДРДР за №0001192 за кваліфікацією за ч.4 ст. 190 КК України. 28.09.2018 ОСОБА_13 оголошено про закінчення досудового розслідування та вручено обвинувальний акт.
Таким чином, фактично у кримінальному провадженні №0001192 від 25.09.2018 року досудове розслідування не проводилося.
Згідно ч.1 ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Згідно п.1 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК положення ч.4 ст. 216 цього Кодексу вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
Абзацом 2 пункту 1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК визначено, що після введення в дію положень частини четвертої ст. 216 цього Кодексу кримінальні провадженняя, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури ,у тримісячний строк передаються слідчим органів державного бюро розслідувань.
Тобто, з огляду на вищевказані положення КПК, слідчі органів прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19.11.2017.
Таким чином, у слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області відсутні будь-які повноваження щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001192 яке було розпочато 25.09.2018 року після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих, визначеним КПК України.
Суд не може прийняти доводи прокурора відносно того, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001192 від 25.09.2018 року, було виділене із кримінального провадження №0000039 від 04.01.2017 року, яке проводилося слідчим прокуратури, тому слідчий прокуратури мав повноваження по кримінальному провадженню №0001192, оскільки виділені матеріали слід вважати новим та окремим кримінальним провадженням, здійснювати досудове розслідування у якому має орган, наділений такими повноваженнями процесуальним законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що злочин, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_9 не віднесено до підслідності слідчих органів прокуратури.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, та вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Керуючись ст. 291, п.3 ч.3 ст.314, КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт, відомості про який внесені до ЄРДР за №0001192 від 25.09.2018, відносно ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий- суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3