Справа № 145/1237/17
Провадження №1-кп/145/12/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 26.06.2017 року, щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

29.09.2004 Тиврівським районний судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

16.02.2005 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

12.12.2007 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі;

16.04.2008 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.12.2007 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

30.09.2013 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

18.07.2016 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; звільненого 15.05.2017 на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області з Стрижавської ВК №81 умовно-достроково, з невідбутим строком покарання - 5 місяців 5 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

16.05.2003 Тиврівським районний судом Вінницької області за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ст.ст.69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

18.10.2011 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області 25.04.2014 скасовано іспитовий строк і направлено для відбування покарання, звільнений 13.11.2015 з Стрижавської ВК № 81 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 у вечірній час 25.06.2017 разом із ОСОБА_7 на березі річки Південний Буг, що знаходиться біля місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокувавши конфлікт з ОСОБА_8 , наніс останньому декілька ударів руками в область голови та обличчя.

ОСОБА_7 у вечірній час 25.06.2017 разом із ОСОБА_6 на березі річки Південний Буг, що знаходиться біля місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокувавши конфлікт з ОСОБА_8 , наніс останньому декілька ударів руками в область голови та обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №92 від 19.07.2017 у ОСОБА_8 мала місце травма голови у виді струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, контузії обох очей, навколо орбітальних гематом, субконюнктивальних крововиливів, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в ніч з 25 на 26 червня 2017 року та по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_6 із ОСОБА_7 за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, будучи раніше судимими за злочини проти власності, у вечірній час 25.06.2017, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на березі річки Південний Буг, що знаходиться біля місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, умисно, заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung GT S5610MSASEK», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №821 від 26.07.2017 - 943,50 грн., золотим ланцюжком плетіння «кардинал» 585 проби вагою 8,25 г, на якому був золотий хрестик «розп`яття Ісуса Христа» 585 проби вагою 2,6 г, загальною вартістю 6 672,75 грн., що належать ОСОБА_8 , які лежали на землі у вищевказаному місці.
З викраденим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із місця події зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7 616,25 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та дав показання, що дійсно 25.06.2017 зранку вийшов у магазин в м. Гнівань, де зустрів свого знайомого ОСОБА_9 . Той запитав його, чи не знає він дівчину, щоб познайомитися, на що він повідомив, що знає, однак вона на той час знаходилась в смт. Сутиски, тому вони вирішили поїхати туди, де зустріли потерпілого ОСОБА_10 . В смт. Сутиски вони забрали дівчину на ім`я ОСОБА_11 для ОСОБА_9 , а самі з потерпілим вживали горілку. Далі вони всі поїхали до м. Гнівань, де ОСОБА_12 пішов додому відпочивати з дівчиною, а вони з потерпілим пили горілку в сараї, біля його дому. В подальшому вони ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) пішли додому до ОСОБА_15 , але вдома був ОСОБА_16 , який погодився з ними випити. Звідти вони втрьох вирішили йти на річку, щоб покупатися. Так, ОСОБА_16 йшов попереду, а він з потерпілим ОСОБА_17 позаду, в ході чого вони посварилися і побилися. Пам`ятає, що сварилися через те, що потерпілий ОСОБА_14 провокував через те, що вони «сиділи» в тюрмі. Бачив, що в потерпілого побитий ніс. Під час вживання алкоголю на березі річки, потерпілий ОСОБА_14 посварився із ОСОБА_18 , який почав його бити по обличчю. Він ( ОСОБА_13 ) також вдарив потерпілого один раз кулаком у обличчя. Через деякий час прийшла ОСОБА_19 , яка повела потерпілого до води, щоб вмити лице від крові, а той переплив на інший берег річки і не повернувся. Вони почали збирати речі і в цей час він побачив в траві телефон і сказав ОСОБА_20 , що це ОСОБА_21 його залишив, там ще був ланцюжок. ОСОБА_20 запропонував зачекати 10 хвилин і якщо потерпілий не повернеться забрати це все і йти додому. Точно в траві був мобільний телефон, цепочка жовтого кольору. Вони все склали в пакет і пішли додому, подумали якщо ОСОБА_21 не повернеться, то заберуть все собі. Пішли до ОСОБА_22 до будинку, ОСОБА_21 не було, тому ОСОБА_20 залишив собі телефон, а він ланцюжок із хрестиком, які в подальшому загубив, так як вночі продовжував пити алкоголь. Умислу на вчинення розбійного нападу стосовно потерпілого ОСОБА_8 в нього не було.
Обвинувачений ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст. 185 КК України, визнав себе винним. Показав, що 25.06.2017 він сидів удома (вул. Європейська м. Гнівань) і до нього прийшов ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , якого він бачив уперше. З собою вони принесли горілку та закуску, які вони почали разом вживати. Так як у квартирі пропало світло, вони вирішили піти на річку покупатися та продовжити вживати алкогольні напої. По дорозі до річки він почув, як ОСОБА_23 із ОСОБА_17 почали сваритися та битися. Тоді він їх розборонив і коли вони прийшли на берег річки, випили ще горілки. Там потерпілий ОСОБА_8 почав ображати і його нецензурними словами, на що він вдарив потерпілого ОСОБА_24 кулаком у обличчя кілька разів. Далі прийшла його співмешканка ОСОБА_19 , яку він зустрічав, та почала обмивати з річки обличчя потерпілого ОСОБА_25 . Тоді потерпілий втік від них та переплив на інший берег річки. Вони з ОСОБА_23 вирішили забрати речі ОСОБА_21 , а саме футболку, шльопанці, а в траві ОСОБА_23 знайшов мобільний телефон ОСОБА_21 , цепочку. Все поклали в пакет та пішли до будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_21 так і не було, тому він залишив собі мобільний телефон, а ОСОБА_26 цепочку. Мобільний телефон був в пакеті, але він не пам`ятає як він зник, бо на наступний ранок його не було. Умислу на вчинення розбійного нападу стосовно потерпілого ОСОБА_8 в нього не було.У вчиненому щиро розкаявся.

Суд вважає показання обвинувачених достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 дав показання, що дійсно 25.06.2017 він перебував в обідню пору біля магазину «Автосвіт» в смт. Сутиски Тиврівського району. В цей час на автомобілі "Жигулі" приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), які запитали, чи не знає він ОСОБА_29 , на що відповів, що знає. Далі хлопці попросили їй зателефонувати, однак вона не брала слухавку. Після цього вони ( ОСОБА_30 та ОСОБА_13 ) поїхали, а він залишився біля магазину. Через деякий час хлопці повернулися, він сів до них в машину та вони поїхали випивати. В ході цього ОСОБА_27 запропонував поїхати до м. Гнівань, на що він погодився. Там ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) поїхав відпочивати із дівчиною на ім`я ОСОБА_11 , а вони вживали алкоголь у ОСОБА_23 вдома. Через деякий час останній запропонував піти до його знайомого ОСОБА_20 , якого він не знав. У ОСОБА_20 ( ОСОБА_7 ) вони пили горілку, після чого хтось запропонував піти на вулицю, однак деталей він не пам`ятає. Там ОСОБА_23 та ОСОБА_20 почали наносити йому удари руками і ногами в голову, від чого він присів. На той час він був одягнений у червону футболку, шорти та шльопанці. На шиї в нього був золотий ланцюжок вагою 8 г та золотий хрестик вагою 2 г., як його не стало, не пам`ятає. Із собою був мобільний телефон. Щоб його роздягали, чи щось забирали, він не пам`ятає, однак пам`ятає, що був біля води, вмивався та почав перепливати річку, щоб його далі не били. На іншому березі він був 2-3 години, після чого, переплив назад та пішов до ресторану «Прем`єр», де попросив таксиста завезти його додому. Коли він переплив річку назад, його речей на березі не було.
Свідок ОСОБА_31 показала суду, що близько обідньої пори 25.06.2017 р. її чоловік пішов з дому. На шиї був золотий ланцюжок з хрестиком та звичайний хрестик з ОСОБА_32 . Також був мобільний телефон та близько 100-150 грн. Біля 22-30 год. вона почула, як затормозив автомобіль поряд з їхнім будинком, вибігла з дому та побачила чоловіка побитого, без футболки, босого. Він важко пересувався, втрачав свідомість, вона викликала швидку.

Свідок ОСОБА_33 показав суду, що в червні місяці 2017 р. він зустрівся з ОСОБА_6 , відпочивали в лісі, вживали алкоголь. ОСОБА_13 запропонував його познайомити з дівчиною в смт Сутисок. Поїхали в Сутиски його автомобілем ВАЗ 2107. Біля магазину "Автосвіт" зустріли потерпілого, який показав, де проживає дівчина ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_13 , він, ОСОБА_14 та дівчина поїхали в м.Гнівань, він висадив хлопців біля хлібопекарні, а сам поїхав по своїх справах.

Свідок ОСОБА_19 показала суду, що коли був День молоді у 2017 році, вона була у своїх дітей вдома, а її співмешканець ОСОБА_16 був дома. Близько 20:00 години вона прийшла додому і побачила, що там було застілля, так як на столі залишилася горілка та продукти харчування. Подзвонивши до ОСОБА_22 , вона від нього дізналася, що він неподалік дому на березі річки Пд. Буг. ОСОБА_16 сказав їй йти до нього та вийшов назустріч. На березі річки вона побачила ще ОСОБА_23 та потерпілого, який сидів побитий. Далі вона обливала потерпілого від крові, в ході чого той зняв футболку та поплив на інший берег річки. ОСОБА_6 їй сказав забрати мобільний телефон, але так як вона не знала чий він, то не взяла його. Ще вона бачила, як ОСОБА_16 клав якийсь телефон собі до кишені. Лише наступного дня в поліції вона зрозуміла, що це був мобільний телефон її співмешканця ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_34 показав суду, що червні 2017 року близько 10 години вечора таксував, до нього підійшов чоловік побитий: велика голова, сині запливші очі. На плечі ряска була. По людськи стало дуже жаль, тому вирішив довезти його додому. По дорозі чоловік розповідав, що його побили, забрали золотий ланцюжок, телефон. Говорив, що його били, була ще жінка, яка йому сказала тікати, і він поплив через ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_36 показав суду, що він був запрошений як понятий при проведенні експерименту, знімали відео. ОСОБА_19 розказувала, як ОСОБА_7 та ОСОБА_6 побили когось, заставили плисти, вона казала тікати, потім обвинувачені забрали телефон та цепочку вона розказувала все сама, ніхто нічого їй не вказував. Примушування ніякого не було.

Свідок ОСОБА_37 дав показання аналогічні показанням ОСОБА_38 .

Також винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив, що близько 22-00 год. 25.06.2017 р. ОСОБА_6 зі своїм знайомим в м.Гнівань, біля р.Пд. Буг відкрито заволоділи його майном та спричинили тілесні ушкодження;

Протоколом огляду місця події від 26.06.2017, відповідно до якого місцем проведення є квартира АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_19 , де вона проживає спільно із ОСОБА_7 та добровільно надала згоду видати речі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході огляду вилучено чоловічу спортивну футболку «Аsda» білого кольору з коротким рукавом, на якій плями бурого кольору, схожі на кров; чоловічі спортивні штани «Аdidas» чорного кольору, з плямою бурого кольору, схожою на кров; а також рвану чоловічу спортивну футболку "Champiоn" рожевого кольору з плямами крові та чоловічі шлепанці «Хоmі» чорного кольору;

Протоколом огляду місця події від 04.07.2017, відповідно до якого місцем проведення є територія, що охоплюється приміщенням "водокачки", звідки здійснюється підхід до берега річки Пд.Буг. Безпосереднім учасником огляду є ОСОБА_19 , яка вказала на дане місце, ширина річки в даному місці від берега до берега становить 50 м;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2017 відповідно до якого оглянувши чотири фотознімки зліва направо, потерпілий впізнав представлену особу під №3;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.07.2017 р. (а.с.128), відповідно до якого свідок ОСОБА_19 розповіла, як під вечір 25.06.2017 прийшла до місця свого проживання, дізналася від сусідів, що за її відсутності в її квартирі були її співмешканець ОСОБА_16 з ОСОБА_39 та немісцевим чоловіком. Виявивши безлад, зателефонувала ОСОБА_40 , який повідомив, що біля водокачки, тому вирішила піти до нього. На березі річки, за водокачкою побачила незнайомого чоловіка в напівсидячому положенні, праворуч від нього стояв ОСОБА_13 , а ліворуч - ОСОБА_16 . Зрозумівши, що вони його побили, взяла його під руку і повела до річки обмивати. Обмиваючи, попросила чоловіка тікати вплав через річку, так як боялася за його життя, вважаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть створювати небезпеку, перебуваючи у стані сп`яніння. Чоловік поплив до протилежного берега, вона підійшла до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_6 протягнув їй мобільний телефон, однак вона відмовилася його брати, після чого телефон взяв ОСОБА_7 та поклав у праву кишеню спортивних штанів, в яких був одітий. Далі вони пішли додому, підійшовши до будинку, в якому вони з ОСОБА_41 проживають, вона пішла в квартиру, а ОСОБА_6 з ОСОБА_7 залишились в дворі. Через декілька хвилин ОСОБА_42 прийшов у квартиру, цього мобільного телефону при собі не мав, це вона зрозуміла, коли знімала з нього штани, як він ліг відпочивати;

Висновком судово-медичної експертизи №92 від 19.07.2017, відповідно до якого у ОСОБА_8 мала місце травма голови у виді струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, контузії обох очей, навколо орбітальних гематом, субконюнктивальних крововиливів, що виникли від тупого твердого предмету (предметів), можливо, в ніч з 25 на 26 червня 2017 року та по ступеню тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, і спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком товарознавчої експертизи №821 від 26.07.2017, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу на момент вчинення злочину бувшого у використанні мобільного телефону «Samsung GT S5610», 943,50 грн.
Постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.07.2017, відповідно до якої особисті речі ОСОБА_7 , а саме: чоловічу спортивну футболку «Аsda» білого кольору з коротким рукавом та чоловічі спортивні штани «Аdidas» чорного кольору, та особисті речі ОСОБА_8 , а саме: рвану чоловічу спортивну футболку "Champiоn" рожевого кольору з коротким рукавом та пару спортивних чоловічих шлепанець «Хоmі» чорного кольору - визнано речовими доказами;

Довідкою відділення №245/01 ПАТ АК "Укргазбанк", відповідно до якої станом на 25.06.2017 року 1 грам золота 585 проби золота становив 615 грн.;

Довідкою "GOLD сервіс" від 04.07.2017 та товарним чеком від 15.05.2017 , про те, що ОСОБА_31 15.05.2017 р. здавала у ремонт обручку, перстень, хрестик, ланцюжок на руку, ланцюжки на шию (2 шт.), з яких хрестик золотий 585 проби вагою близько 2,6 г, ланцюжок плетіння «кардинал» 585 проби вагою 8,25 г;

Паспортом на мобільний телефон «Samsung GT S5610», наданий потерпілим.

Дослідивши вищезазначені докази, в їх сукупності, надавши їм належну оцінку, перевіривши доводи сторони обвинувачення, показання обвинувачених, потерпілого, свідків, проаналізувавши висновки експертів, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особи винних: ОСОБА_6 , який будучи раніше неодноразово судимим, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, негативно характеризується за місцем проживання; ОСОБА_7 , що має непогашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості обвинуваченими за вчинені суспільно небезпечні діяння, їх запевнення в подальшому не вчиняти злочини.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп 'яніння.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , - це вчинення злочину в стані алкогольного сп 'яніння.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціальновиховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства, та призначає їм покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі, та за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинуваченими вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.125 та ч.2 ст.185 КК України, суд призначає їм покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, злочини ОСОБА_6 вчинено в період умовно-дострокового звільнення, а тому суд призначає йому остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.07.2016 року.

По справі потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на його користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 8702,1 грн. на відшкодування майнової шкоди, а також 800 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката.

Обвинувачені цивільний позов визнали частково, не заперечують проти його задоволення в частині відшкодування майнової шкоди, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не визнали.

Суд задовільняє цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди, витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката, а цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин справи.

Суд враховує глибину моральних страждань потерпілого, отримані ним душевні та фізичні травми, стан його здоров`я, вік, ступінь вини обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, майновий стан, інші обставини справи, та вважає за можливе стягнути з обвинувачених солідарно на користь ОСОБА_8 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суд стягує з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання

за ч.2 ст.125 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,

за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.07.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - 2 (два) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 30.06.2017 року.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання

за ч.2 ст.125 КК України- 1 (один) рік обмеження волі,

за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 26.06.2017 року.

На задоволення цивільного позову ОСОБА_8 стягнути на його користь з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 солідарно на відшкодування майнової шкоди - 8702,1 грн., моральної шкоди - 2000 гривень, та 800 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката, а всього 11502 (одинадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 10 копійок.

Речові докази: чоловічу спортивну футболку «Аsda» білого кольору з коротким рукавом та чоловічі спортивні штани «Аdidas» чорного кольору, що належать ОСОБА_7 , рвану чоловічу спортивну футболку "Champiоn" рожевого кольору з коротким рукавом та пару спортивних чоловічих шлепанець «Хоmі» чорного кольору, що належать ОСОБА_8 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власникам.

Стягнути в рівних частках із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в прибуток держави витрати в сумі 494 (чотириста дев`яносто чотири) гривні 35 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів обвинуваченими - з моменту вручення їм копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_43