Справа № 639/2470/18
Провадження № 1-кп/639/355/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000052 від 30.03.2018 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баранове Валківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 15.04.2014 р. Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до громадських робіт на 240 годин; 08.09.2017 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 408 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 26.05.2017 СВ Валківського ВП ГУНП в Харківській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Надалі 30.05.2017 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , було затверджено обвинувальний акт та направлено до Валківського районного суду Харківської області.

Через деякий час в ході розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000189 стосовно обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України ОСОБА_4 14.02.2018 винесено ухвалу про оголошення розшуку останнього з наданням дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання прокурора, яке надійшло до суду того ж дня, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В подальшому 23.03.2018 р. Валківським районним судом Харківської області, після затримання ОСОБА_4 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора від 14.02.2018 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 винесено ухвалу про задоволення зазначеного клопотання. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.05.2018 р. в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)», з визначенням розміру застави у розмірі 70 480 гривень.

У зв`язку з виконанням вказаної ухвали суду заарештований ОСОБА_4 прибув 24.03.2018 до ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99, де, перебуваючи в умовах вказаного закладу, він 26.03.2018 звернувся з письмовою заявою на ім`я начальника установи щодо вирішення питання про залучення його для проведення господарчих робіт на території установи, що передбачено ст. 16 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та розділом 9 Наказу Міністерства Юстиції України за № 460/5 від 18.03.2013 «Про працю та матеріально-побутове забезпечення ув`язнених та засуджених».

29.03.2018 ОСОБА_4 , як особа, яка утримувалася на: той час під вартою, як запобіжний захід, згідно рапорту на вивід засуджених на роботу, затвердженого першим заступником начальника установи з режиму та охорони, у період з 10 до 17 години був приєднаний до числа ув`язнених, які були залучені до проведення робіт на господарчому, подвір`ї установи.

Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на втечу з місця утримання під вартою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, з метою уникнення подальшого покарання за вчинені ним тяжкі злочини із корисливих мотивів, після 20 години того ж дня, діючи умисно, шляхом пошкодження інженерно - технічного засобу охорони периметра «Єгоза» на стику охоронюваних ділянок № НОМЕР_1 та № 3 забороненої зони, а саме розриву двох його кілець, відкрито здолавши паркані обгороджування установи, та. залишаючись непоміченим для охорони, здійснив втечу з установи виконання покарання, самовільно залишивши місце тримання під вартою у зв`язку з обраним у відношенні нього запобіжним заходом, та зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка трималася під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, у зазначений вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на втечу з-під варти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, проти відмовився від давання показань в силу ст. 63 Конституції України.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно речових доказів.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 393 КК України як втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні, з пошкодженням інженерно-технічних засобів охорони.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, вчинив інкримінований йому злочин під час дії іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується формально.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, відсутні.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не є можливим без його ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, з урахуванням репутації обвинуваченого, його позиції, розкаяння у вчиненні злочинних дій, суд вважає необхідним призначити йому покарання, найнижче із передбачених санкцією ч. 2 ст. 393 КК України.
В той же час, у зв`язку з вчиненням злочину ОСОБА_4 в період іспитового строку, в порядку ст. 71 КК України до призначеного судом покарання необхідно частково приєднати покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.09.2017 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 408 КК України до 5 років позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.09.2017 р. та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 6 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 6 квітня 2018 року.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази: два фрагменти бинта зі слідами рідини бурого кольору, фрагмент контрольного бинта, фрагменти лоскоту, 3 відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук знищити після набрання законної сили вироком суду, чорну чоловічу куртку з написом «Adidas» - повернути володільцю, у разі його невстановлення знищити.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1