Справа № 755/9910/18
№1-кп/755/1207/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005779 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2009 р.н. та 2016 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який ухвалою судді від 05 липня 2018 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того, посилалася на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду.
Вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема:найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Поряд з цим, вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).
Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та сформульоване обвинувачення ОСОБА_4 , при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, викладені не конкретно, містять суперечності та не відповідають зазначеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації кримінального правопорушення.
Разом з тим, вивченням обвинувального акту встановлено, що в змісті обвинувального акту органом досудового розслідування наведені обставини кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , не дають підстави визначитися із кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що є порушенням прав та інтересів цієї особи та свідчить про невідповідність обвинувального акту положенням Кримінального процесуального кодексу України.
Вищенаведене свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, від якого обвинувачений повинен захищатись.
Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.
Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч.1 ст. 337 КПК України.
Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, як такого, що не відповідає вимогам закону.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. ст. 109, 110, 290, 291, 314, 315, 372, 376, КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005779 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, для усунення недоліків та виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя