Ухвала

Іменем України

Справа №712/11211/18
Провадження №1-кс/712/5439/18
19 вересня 2018 року
Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_5 про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001169 від 17.02.2018р. за ч.1,2 ст.303 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник підозрювана ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001169 від 17.02.2018р. за ч.1,2 ст.303 КК України.
В якості підстав для відводу слідчого зазначає, що 13.09.2018 року, після 18 - 00 год. вказаний слідчий в супроводі двох оперативних співробітників поліції, незаконно, всупереч її волі, незважаючи на її категоричні заперечення, проникли до квартири, де підозрювана зареєстрована та проживає. Там вони, незважаючи на прохання, щоб при спілкуванні був присутній захисник, грубо порушуючи право на захист, намагалися вручити підозрюваній повідомлення про підозру, а коли остання відмовилася спілкуватися з працівниками поліції без захисника запросили в якості свідків двох сусідів, в присутності яких зачитали мені текст повідомлення про підозру та залишили її в приміщенні квартири. При цьому заявниця повідомила, що оскільки її захисник не міг бути присутнім при даних подіях з об`єктивних причин, запевнювала слідчого про свою згоду разом із захисником з`явитися у визначене ним місце і час наступного дня, тобто 14.09.2018 року (що нею і було зроблено наступного дня ). Вказує, що слідчий ОСОБА_4 при цьому свідомо порушив вимоги чинного законодавства, зокрема конституційне право недоторканості житла ( за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 162 КК України ) та право заявниці на захист ( за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 374 КК України ), що свідчить про його особисту зацікавленість у результатах розслідування вказаного кримінального провадження та упередженість стосовно заявниці як сторони кримінального провадження. Крім того, проведення вказаної процесуальної дії після 18-00 год., тобто за межами робочого часу слідчого та за межами його службового кабінету, залучення до цього інших працівників правоохоронних органів також свідчить про його упередженість. При цьому жодних письмових повісток чи викликів про необхідність явки до слідчого заявниця не отримувала. Більше того, наступного дня, за телефонним дзвінком останя разом із захисником прибули у визначений час прибули до прокурора процесуального керівника, та були готові для проведення слідчих дій. Також, ознайомившись з текстом повідомлення про підозри заявниця посилається на її некоректність та неповноту, що порушує право на захист, вказує, що в діях слідчого ОСОБА_4 вбачає порушення порушення гаранованих пунктом 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод процесуальних гарантій підозрюваної особи та статті 42 КПК України, а саме - знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на першу вимогу мати захисника. Вважає, що вказані мої права як підозрюваної були свідомо проігноровані слідчим ОСОБА_4 . Окремою підставою відводу слідчого вказує порушення права на захист, а саме ігнорування слідчим положень ст. ст. 42, 221 КПК України. Так, 14.09.2018 року на адресу слідчого було подано клопотання негайно надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001169 від 17.02.2018 року, з можливістю зробити необхідні виписки та копії з них. Вказані документи були потрібні для підготовки для допиту та для захисту своїх конституційних прав. До цього часу запитувані документи підозрюваній не надані. Вказує, що наведені вище факти свідчаь про особисту зацікавленість слідчого в результатах кримінального провадження та про існування обґрунтованих сумнівів в його неупередженості.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід та просили її задоволити.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, заперечуючи особисту зацікавленість, упередженість, вказав, що після погодження прокурором повідомлення про підозру зателефонував підозрюваній, яка вказала, що в цей відмовляється з`явитись до поліції і прокуратури та можливо приїде наступного дня, після чого слідчим з оперативними працівниками був здійснений виїзд за місцем проживання останньої, де їй було проголошено повідомлення про підозру у присутності свідків та про вказані обставини слідчим наданий рапорт керівництву.
Прокурор по суті заяви заперечила наявність підстав для відводу слідчого.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про відвід та надані матеріали, приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України.
Зокрема, відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сімї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Про дотримання стандарту неупередженості при реалізації владних повноважень офіційними суб`єктами, що здійснюють кримінальне провадження наголошується також у практиці Європейського суду з прав людини щодо застосування та тлумачення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є джерелом права згідно положень національного законодавства.
Так, однією з складових засади законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.
Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).
До оціночної підстави необ`єктивності (упередженості) слідчого, прокурора закон відносить крім передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 77 КПК України, й інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості слідчого, прокурора. Аналіз правозастосовної практики свідчить, що такими обставинами можуть бути незаконні дії сторони обвинувачення під час досудового розслідування, ігнорування нею вимог сторони захисту, створення перешкод для реалізації прав захисту.
Відповідно до ч.1 ст.192 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Стаття 59 Конституції проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст.63 Конституції закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п.63 рішення ЄСПЛ від 9.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п.52 рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пп.9091 рішення ЄСПЛ від 12.06.2008 у справі «Яременко проти України»).
Суд вважає обгрунтованими доводи заяви про те, що внаслідок незабезпечення слідчим вимоги заявниці щодо проведення за її участі процесуальної дії з вручення повідомлення про підозру у присутності захисника, заявниці були створені перешкоди у реалізації права на захист, а тому з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості дій слідчої групи при розслідуванні даного кримінального провадження, запобігання конфліктних ситуацій та ефективності розслідування заяву слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Заяву про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001169 від 17.02.2018р. задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошений 20 вересня 2018 року о 14 год. 00 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1