В И Р О К

Іменем України

21.06.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт від 05 січня 2015 рокута обвинувальний акт про зміну обвинувачення в суді з долученими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000004 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голинь Калуського району Івано Франківської області, громадянина України, розлученого, на утриманні якого неповнолітній син ОСОБА_4 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

Сторона обвинувачення - прокурор військової
прокуратури Львівського гарнізону
ОСОБА_5

Сторона захисту - адвокат
ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2014 року ОСОБА_3 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. 10 серпня 2014 року ОСОБА_3 прибув.для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини від 10 серпня 2014 року № 193, зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду номера
обслуги аеромобільно десантного взводу 1 аеромобільно - десантної роти аеромобільно - десантного батальйону цієї частини.
Відповідно до Директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26 липня 2014 року № 00748, військова частина НОМЕР_1 з 15 вересня 2014 року переведена на організаційно - штатну структуру воєнного часу та перейшла на умовне найменування - військова частина - польова пошта НОМЕР_2 .
09 грудня 2014 року, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ОСОБА_3 убув у щорічну основну відпустку, термін якої закінчувався 19 грудня 2014 року.
19 грудня 2014 року молодший сержант ОСОБА_3 , не з`явився вчасно на службу з відпустки в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та продовжував незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд.
У подальшому, 17 грудня 2015 року молодший сержант ОСОБА_3 був затриманий працівниками Калуського ВП ГУ НП у Івано Франківській області та доставлений до військової прокуратури Львівського гарнізону.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 408 КК України.
14 березня 2017 року ОСОБА_3 засуджений Калуським міськрайонним судом Івано Франківської області до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.
Покарання відбував у Дрогобицькій виправній колонії № 40. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 не мав об`єктивної можливості протягом даного часу повернутись у військову частину НОМЕР_2 для подальшого проходження служби.
21 червня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_3 звільнений із Львівського слідчого ізолятора, у зв`язку із закінченням відбування покарання за попереднім вироком, де перебував на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 07 березня 2018 року, як етапований для розгляду даного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор змінив обвинувачення, перекваліфікувавши дії ОСОБА_3 на ч. 3 ст. 407 КК України, кваліфікувавши як нез`явлення його вчасно без поважних причини на службу з відпустки тривалістю понад один місяць.
Обвинувачений в судовому засіданні обвинувачення оголошене прокурором визнав.
У зв`язку із визнанням обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників процесу вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини обвинувачення, викладені прокурором в обвинувальному акті від 15 червня 2018 року, яким обвинувачення змінено та пояснив, що перебував у відпустці після лікувального закладу і не повернувся вчасно у військову частину.
У той час коли перебував поза межами військової частини, вчинив злочин, за який був засуджений та відбував покарання до 21 червня 2018 року.
Під час проходження військової служби приймав безпосередню участь в заходах АТО, де й отримав травму з якою лікувався. Наміру ухилитися від військової служби на завжди, у нього не було. Просить суворо не карати.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до ОСОБА_3 акта амністії відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
При цьому адвокат покликається, що його підзахисний безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у період з 04 жовтня 2014 року по 21 листопада 2014 року, надавши при цьому довідку № 630 від 18 червня 2018 року, що видана військовою частиною НОМЕР_1 , а також копії відповідних наказів.
Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання адвоката підтримав.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечень не мав.
Таким чином, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених матеріалів кримінального провадження, в частині тих, що надані прокурором, суд вважає, що прокурором доведено той факт, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання в цілому характеризується позитивно, а також його негативне ставлення до вчиненого.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_3 , до призову по мобілізації відслужив у Збройних Силах України строкову військову службу, та звільнився у військовому званні «сержант» , що як на той, так і на даний час, є вкрай рідкісним явищем. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: з`явлення до військових органів та із зізнанням у військову прокуратуру, його щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті даного злочину.

Обставин, щоб обтяжували відповідальність обвинуваченого, прокурором не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи підсудного, суд приходить до переконання, що покарання йому слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі.

За наведених вище пом`якшуючих обставин, суд також приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений підпадає під дію вказаного Закону, зважаючи на те, що у період з 04 жовтня 2014 року по 21 листопада 2014 року він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України. У ОСОБА_3 на утриманні малолітня дитина - син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим Голинською сільською радою Калуського району Івано Франківської області 28 травня 2010 року, актовий запис № 25. Обвинувачений не відноситься до осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 цього Закону.

За таких обставин, до ОСОБА_3 може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році» .

Речові докази по справі та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85,86 КК України, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого від призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 21 липня 2018 року.
Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_7