Справа № 182/4841/16-к
Провадження № 1-кп/0182/59/2018
У Х В А Л А
27.06.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2016 за № 0002304 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., який проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2016 за № 0002304 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 01.07.2018.
Обвинувачений в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 покинув місце проживання та перебував у розшуку; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що у нього немає постійної роботи та офіційного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, ризик впливу на свідків, а запобігання цим ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його сестра, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його вина належними доказами не доведена, прокурором не забезпечується явка свідків, хоча обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, а також на те, що обвинувачений зобов`язується не переховуватись від суду та з`являтись до суду за кожною вимогою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду (перестав з`являтися до суду, змінив місце проживання та перебував у розшуку), вчинення інших нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на свідків, які ще не допитувались. Також суд враховує тяжкість вчиненого злочину, репутацію обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, постійного місця роботи, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 01.07.2018, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений із застосуванням насильства, розмір застави йому відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 25 серпня 2018 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1