Справа № 461/4871/18
Провадження № 1-кс/461/5278/18
УХВАЛА

18.07.2018 року.

Слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність виконуючого посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулася до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Заява про кримінальне правопорушення мотивована тим, що відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 січня 2016 року слідчий ОСОБА_6 прийняв усну заяву від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення заступником головного лікаря Львівської обласної клінічної лікарні Ван ОСОБА_8 02.08.2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 вніс до ЄРДР відомості про те, що невідомі особи в інтересах ОСОБА_3 чинять тиск на ОСОБА_7 з метою о мусити її відмовитися від заяви про вчинення злочину. Це було зроблено нібито на підставі заяви ОСОБА_7 , про існування якої сама ОСОБА_7 не знала.

24.06.2018 року заявником отримано лист в.о. начальника відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_10 від 20.06.2018 року, в якому зазначено, що вказане звернення вже було предметом розгляду прокуратури області, за результатами якого підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено. У зв`язку з наведеним підстав для повторного розгляду звернення з даного приводу не вбачається.

Ван ОСОБА_8 у скарзі зазначає, що раніше адвокат ОСОБА_11 зверталася до правоохоронних органів в інтересах заявника із заявою про вчинення слідчим ОСОБА_6 кримінального правопорушення за фактом незаконного на її думку внесення останнім відомостей про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_3 . У цій заяві також були наявні відомості про бездіяльність ОСОБА_9 щодо неналежного здійснення процесуального керівництва. Саме ці відомості були предметом розгляду Прокуратури Львівської області. однак, така інформація не стосується факту неправомірних дій ОСОБА_9 щодо самостійного внесення відомостей до ЄРДР.

Просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність посадових осіб прокуратури Львівської області та зобов`язати внести відомості про вчинене ОСОБА_5 кримінального правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Прокурор під час розгляду скарги проти її задоволення заперечив. Зазначив, що відсутні підстави для початку досудового розслідування за фактами, що викладені ОСОБА_3 у її заяві від 05.06.2018 року.

Заслухавши пояснення заявника та прокурора, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Суддею встановлено, що 05.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Заява про кримінальне правопорушення мотивована тим, що відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 січня 2016 року слідчий ОСОБА_6 прийняв усну заяву від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення заступником головного лікаря Львівської обласної клінічної лікарні Ван ОСОБА_8 02.08.2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 вніс до ЄРДР відомості про те, що невідомі особи в інтересах ОСОБА_3 чинять тиск на ОСОБА_7 з метою о мусити її відмовитися від заяви про вчинення злочину. Це було зроблено нібито на підставі заяви ОСОБА_7 , про існування якої сама ОСОБА_7 не знала.

24.06.2018 року заявником отримано лист в.о. начальника відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_10 від 20.06.2018 року, в якому зазначено, що вказане звернення вже було предметом розгляду прокуратури області, за результатами якого підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено. У зв`язку з наведеним підстав для повторного розгляду звернення з даного приводу не вбачається.

Суддею також встановлено, що раніше 10.11.2017 року адвокат ОСОБА_11 зверталася до Генерального прокурора із заявою щодо вчинення слідчим СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення. У цій заяві було зазначено також і про протиправну на думку заявника процесуальну поведінку прокурора Нанівського В.

Дана заява була розглянута Прокуратурою Львівської області 14.11.2017 року та результати викладені у листі № 17/7-4346/17.

Проте, факти, що викладені у заявах адвоката ОСОБА_11 від 10.11.2017 року та ОСОБА_3 від 05.06.2018 року стосуються різних обставин: внесення слідчим ОСОБА_6 відомостей до ЄРДР щодо ОСОБА_3 за фактом вимагання неправомірної вигоди та внесення прокурором ОСОБА_5 відомостей за фактом тиску на свідка.

Відтак, твердження Прокуратури Львівської області про те, що звернення вже було предметом розгляду прокуратури області, не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, вважає, що обставини, викладені скаржником в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2018 року, є такими, що підлягають перевірці в порядку ст. 214 КПК України. Доказів внесення до ЄРДР відомостей щодо прокурора ОСОБА_9 згідно із заявою від 05.06.2018 року судді не надано.

Однак, не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо визнання протиправною бездіяльності прокуратури, оскільки, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Такі ухвали можуть бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Відтак, слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб Прокуратури Львівської області розглянути по суті заяву ОСОБА_3 від 05.06.2018 року, вирішити питання про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань у повному обсязі, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, склавши відповідний процесуальний документ, повідомити заявника про результати розгляду заяви у встановлений законом строк.

У задоволенні іншої вимоги скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .