Справа № 642/4671/18
Провадження № 1-кп/642/704/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Печеніги Печенізького району Харківської області, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2018 року, о 10 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «амфетаміну», для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , використовуючи всесвітню інформаційну систему загального доступу «Інтернет», у невстановленої в ході судового слідства особи, придбала психотропну речовину «амфетамін» за 290 гривень, для особистого вживання, без мети збуту, попередньо домовившись із продавцем отримати психотропну речовину методом «закладки», адреса місцезнаходження якої в ході судового розгляду не встановлена.
В той же день, о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 38 Ж, була виявлена співробітниками поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області під час відпрацювання доручення слідчого. В ході огляду за участі ОСОБА_5 , остання добровільно надала зі свого бюстгалтера полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1787 від 23.07.2018, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого заборонено «амфетамін», маса якої в складі наданої на дослідження речовини складає 0,4729 грами, яку ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 , 1995 р. н., підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

03.09.2018 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнала повністю, щиро розкаялась.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду, пояснив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судима.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З огляду на викладене та враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Розмір процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні: на проведення експертизи матеріалів речовини та виробів № 1787 від 23.07.2018 року становить 1144 грн. 00 коп.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 03.09.2018 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Судові витрати за проведення експертизи матеріалів речовини та виробів в сумі 1144 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази:безбарвний полімерний пакет з фіксатором, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,5982 гр. яка зберігається у РВЗ ГУ НП в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1