Справа№ 640/7452/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 17.12.2008 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 2) 28.04.2012 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2016 року приблизно о 05:55 год. ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні Національної лотереї «Золотий Кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 127, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючі їх настання, діючи умисно, на ґрунті виниклих в ході словесної сварки особистих неприязних відносин наніс потерпілому ОСОБА_14 один удар ножем в область грудної клітини справа.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №162-А/17 від 20.02.2017 внаслідок дій ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_14 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини по середині її поверхні в середньому відділі справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 визнав винуватість у причинені потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень та пояснив, що 25.12.2016 р. він в приміщенні Національної лотереї «Золотий Кубок» між ним та потерпілим ОСОБА_14 виник конфлікт із-за того, що потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зробив йому зауваження у грубій формі. ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_14 вийти на вулицю, щоб побитися, але потерпілий спочатку не наважувався. Коли ж ОСОБА_14 вийшов на вулицю із приміщення клубу, біля дверей між ними сталася потасовка. Під час потасовки в руках у ОСОБА_13 був брелок в вигляді ножа, яким він зачепив ОСОБА_14 , вдаривши в груди. Після чого ОСОБА_14 почав рухатись назад і зайшов у приміщення клубу, двері за ним зачинились, а ОСОБА_13 пішов звідти. ОСОБА_13 наполягає, що не мав умислу вбивати ОСОБА_14 , а тільки хотів побитися з ним в зв`язку з образою, яку потерпілий висловив на його адресу. Поруч з клубом стояв автомобіль ОСОБА_13 , в якому знаходився травматичний пістолет, але ОСОБА_13 не мав мети завдати шкоду здоров`ю, тому пістолет не брав. Вважав, що легко зможе побити ОСОБА_14 , враховуючи те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.

Винність ОСОБА_13 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 25.12.2016 р. близько 5 год. ранку він разом із знайомим - ОСОБА_15 знаходились в приміщенні ігрових автоматів. Туди ж прийшов обвинувачений ОСОБА_13 , який вів себе неадекватно. ОСОБА_14 зробив йому зауваження в нецензурній формі. ОСОБА_13 відповів погрозою та вийшов з приміщення. Через 20 хвилин ОСОБА_13 повернувся та запросив ОСОБА_14 вийти на вулицю. Коли ОСОБА_14 підійшов до двері та відкрив її, побачив ОСОБА_13 , який наніс йому удар в груди імовірно ножем. Тоді ОСОБА_14 закрив двері, розвернувся і пішов назад, після чого впав на коліна. Двері на замок не зачиняються і ОСОБА_13 міг зайти слідом, але не зробив цього. Викликали швидку медичну допомогу і відправили ОСОБА_14 до лікарні. Також ОСОБА_14 подав до суду заяву, в якій зазначив, що не має до ОСОБА_13 претензій матеріального і морального характеру та просить призначити йому покарання відповідно до закону.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_14 його друг і вони разом відпочивали в пицерії, де пили пиво. За пропозицією ОСОБА_16 пішли до зали ігрових автоматів, де ОСОБА_14 почав грати на комп`ютері. Потім між ОСОБА_14 і обвинуваченим ОСОБА_13 виник конфлікт. Обвинувачений пішов, але обіцяв повернутися. Через 20 хвилин ОСОБА_13 повернувся і запропонував ОСОБА_14 вийти з ним. ОСОБА_14 погодився, але слідом за ОСОБА_13 не пішов. Потім сказав ОСОБА_15 , щоб він чекав його тут, а сам вийшов. Через 2-3 хвилини ОСОБА_14 повернувся з раною в груді, імовірно рана від удару ножем. ОСОБА_14 повідомив, що коли він відкрив двері на вулицю, його вдарили. Хто наніс удар ОСОБА_15 не бачив, але думає, що це зробив ОСОБА_13 . Через декілька хвилин приїхала охорона, пізніше швидка медична допомога. ОСОБА_14 відвезли до лікарні, де зробили операцію.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2016 року вона працювала оператором-касиром в Національній лотереї «Золотий Кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 127. В приміщенні Національної лотереї також знаходився ОСОБА_14 , який грав на комп`ютері. Пізніше прийшов ОСОБА_13 , який сів поруч з ОСОБА_14 і між ними виник конфлікт, вони почали сваритись і кричати один на одного. ОСОБА_13 погрожував, що візьме в машині пістолет та вийшов з приміщення. Де який час його не було, а потім ОСОБА_13 повернувся. На моніторі ОСОБА_17 побачила, що в руці за спиною він тримає ніж. ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_14 вийти з ним на вулицю, але не говорив для чого. ОСОБА_14 погодився, але не вийшов. Тоді ОСОБА_13 знов попросив ОСОБА_14 вийти. ОСОБА_17 просила ОСОБА_14 не виходити, так як бачила у ОСОБА_13 ніж, але ОСОБА_14 перебував в стані алкогольного сп`яніння, її не послухав і стрімко пішов до дверей. ОСОБА_17 пішла слідом за ним, але ОСОБА_14 повернувся з ножовим пораненням грудей та повідомив, що ОСОБА_13 вдарив його ножем. ОСОБА_17 викликали швидку медичну допомогу і поліцію.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він працював охоронцем в ігровому залі «Золотий Кубок» по вул. Гв. Широнінців, 127. ОСОБА_14 з товаришем вже знаходились в ігровому залі, коли прийшов ОСОБА_13 . Між ОСОБА_14 і ОСОБА_13 виник конфлікт. ОСОБА_13 погрожував, що прострелить ОСОБА_14 голову, а ОСОБА_14 сказав: «Стріляй». Після чого ОСОБА_13 пішов і його де який час не було. Коли він повернувся, ОСОБА_18 сказав, щоб він уходив і вигнав його із зала. ОСОБА_13 тримав свою руку під курточкою, але ножа в нього ОСОБА_18 не бачив. ОСОБА_14 був п`яний і вийшов за ОСОБА_13 через 3-5 хвилин, а коли повернувся в нього було поранення грудей. Тоді ОСОБА_18 вийшов на вулицю, але там вже нікого не було. Хто вдарив ОСОБА_14 він не бачив. Зі слів ОСОБА_14 - ножем його вдарив ОСОБА_13 . Через 3 хвилин приїхала охорона, вони сказали, що бачили як від`їхала машина.

Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 25.12.2016 р. та ілюстративними матеріалами до нього, згідно якого проводився огляд приміщення Національної лотереї «Золотий Кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 127, де було скоєно злочин, під час огляду приміщення слідів боротьби чи будь-яких інших слідів виявлено не було (а.с.133-140).
Даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2017 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_15 впізнав на одній з пред`явлених йому фотокартках ОСОБА_13 , як чоловіка з яким у ОСОБА_14 виник конфлікт в приміщені Національної лотереї «Золотий Кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 127 (а.с.141-143).

Даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 10.05.2017 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_14 серед інших впізнав ОСОБА_13 , як чоловіка який 25.12.2016 р. наніс йому удар ножем в приміщені Національної лотереї «Золотий Кубок» (а.с.164-167).

Даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 26.04.2017 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_17 серед інших впізнала ОСОБА_13 , як чоловіка який 25.12.2016 р. знаходився в приміщені Національної лотереї «Золотий Кубок» по вул. Гв. Широнінців, 127, в руках у нього вона бачила ніж (а.с.168-172).

Даними судово-медичної експертизи №162-А/17 від 20.02.2017 р., згідно висновків якої у зв`язку із подією в ніч на 25.12.2016 р. у ОСОБА_14 мало місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини по передній її поверхні в середньому відділі справа. Це ушкодження виникло внаслідок одноразової дії колюче-ріжучим предметом такого, як ніж із шириною клинка на рівні його занурення приблизно 1,0 см. Травма ОСОБА_14 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (а.с.144-145).
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.02.2017 р. за участі свідка ОСОБА_17 , відеозапис якого досліджувався в судовому засіданні. В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_17 розповіла та показала, як в приміщені Національної лотереї «Золотий Кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 127 між обвинуваченим ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_14 виник конфлікт, після чого ОСОБА_13 пішов. Повернувся ОСОБА_13 через 30 хвилин. В залі маються камери відеоспостереження і на моніторі ОСОБА_17 побачила, що ОСОБА_13 за спиною в руці держить предмет, схожий на ніж. ОСОБА_13 попросив ОСОБА_14 вийти з ним на вулицю. ОСОБА_14 пообіцяв, але не вийшов. Тоді ОСОБА_13 повернувся і знов запросив ОСОБА_14 вийти з ним на вулицю. ОСОБА_17 відмовляла ОСОБА_14 йти, оскільки бачила у ОСОБА_13 ніж, але він все рівно пішов. Що відбулось на вулиці ОСОБА_17 на бачила. Але ОСОБА_14 повернувся з пораненням грудей і сказав, що вдарив його ОСОБА_13 (а.с.152-155).
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.02.2017 р. за участі потерпілого ОСОБА_14 , відеозапис якого досліджувався в судовому засіданні. В ході проведення слідчого експерименту потерпілий розповів та показав, як в приміщені Національної лотереї «Золотий кубок» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 127 між ним та обвинуваченим ОСОБА_13 виник конфлікт із-за того, що ОСОБА_14 нецензурно вилаявся на його адресу. Після чого ОСОБА_13 підвився та вийшов з приміщення. Повернувся через 20 хвилин і запропонував ОСОБА_14 вийти з ним на вулицю. ОСОБА_14 погодився і пішов до виходу. Коли відкрив двері на вулицю, ОСОБА_13 наніс йому удар в груди правою рукою. Після удару двері зачинились, ОСОБА_14 розвернувся і пішов назад в приміщення. Викликали швидку медичну допомогу і поліцію (а.с.146-149).
Даними судово-медичної експертизи №357-А/17 від 23.03.2017 р., згідно висновку якої покази ОСОБА_14 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 22.02.2017 р. відповідають судово-медичним даним у частині способу, механізму та часу заподіяння йому та локалізації тілесного ушкодження (а.с.150-151).
Всі вищезазначені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають сумніву, оцінені судом як належні та допустимі, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Даючи оцінку досліджених під час судового розгляду доказів в сукупності, суд приходить до висновку, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 про те, він не мав умислу на вмисне вбивство потерпілого, а вирішив з ним побитися із-за образи, висловленої потерпілим на його адресу під час конфлікту, відповідають обставинам, встановленими під час судового розгляду, враховуючи направленість умислу обвинуваченого, спосіб та знаряддя злочину, кількість ударів, характер та локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_13 за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Суд таким чином кваліфікує дії ОСОБА_13 , виходячи з вимог ст.337 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, враховуючи те, що суд має право вийти за межі висунуто обвинувачення, зазначеного обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кваліфікацію дій ОСОБА_13 стороною обвинувачення за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд вважає помилковою, оскільки в ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано доказів, підтверджуючих наявність у ОСОБА_13 умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 .

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Обов`язок доказування обставин, зазначених в ст. 91 КПК України (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, вид, розмір шкоди та інше) покладається на прокурора, що передбачено ст. 92 КПК України.
Замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільне небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Наявність в діях ОСОБА_13 умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_14 не доведено під час судового розгляду.

Про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_13 умислу на позбавлення життя потерпілого, свідчать спосіб та знаряддя злочину, кількість ударів, характер та локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Згідно пояснень ОСОБА_13 знаряддям злочину був брелок в вигляді ножа, який ОСОБА_13 носив із собою.

Ці доводи ОСОБА_13 узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи №162-А/17 від 20.02.2017 р., згідно якого виявлене у ОСОБА_14 ушкодження виникло внаслідок одноразової дії колюче-ріжучим предметом такого, як ніж із шириною клинка на рівні його занурення приблизно 1,0 см. та не спростовані стороною обвинувачення, оскільки знаряддя злочину вилучено не було.

ОСОБА_13 наніс потерпілому тільки один удар, причинивши колото-різане поранення грудної клітини по передній її поверхні в середньому відділі справа без пошкодження внутрішніх органів та самостійно припинив свої дії при відсутності перешкод для їх продовження, оскільки мав можливість зайти слідом за потерпілим у приміщення Національної лотереї «Золотий Кубок» та продовжити злочину діяльність.

Потерпілий ОСОБА_14 і обвинувачений ОСОБА_13 раніше знайомі не були. Обвинувачений наніс удар ножем потерпілому не під час конфлікту, який виник між ними, а більш ніж через півгодини після конфлікту, попередньо запрошуючи потерпілого в присутності інших осіб, вийти з ним на вулицю щоб «розібратися» за образу, висловлену під час конфлікту.

Характер та локалізація поранення, встановлене у потерпілого ОСОБА_14 , а саме колото-різане поранення грудної клітини справа без пошкодження внутрішніх органів, яке виникло внаслідок одноразової дії колюче-ріжучим предметом такого, як ніж із шириною клинка на рівні його занурення приблизно 1,0 см., - також не свідчить про наявність у обвинуваченого ОСОБА_13 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 .

При кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_13 судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», у п.43 якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У цій правовій позиції можна виокремити такі конститутивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено «поза розумним сумнівом».

Враховуючи всі встановлені судом обставини кримінального правопорушення, оцінуючи в сукупності досліджені під судового розгляду докази, суд вважає, що доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство не спростовані, а його вина в замаху на вбивство не доведена відповідно критерію «поза розумним сумнівом», тому кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за наслідками, які фактично наступили, тобто за ч.1 ст. 121 КК України, а не за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як помилково кваліфіковано його дії стороною обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_13 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжує покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_13 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції яка діяла до 20.06.2017 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому в строк покарання ОСОБА_13 період знаходження під вартою з 15.03.2017 р. по 20.06.2017 р. (включно) зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою продовжується судом до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 12 липня 2018 року.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_14 не заявлявся, оскільки в заяві від 18.07.2017 р. він зазначив, що не має претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_13 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, колегія судді

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 15 березня 2017 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_13 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 15.03.2017 р. до 20.06.2017 р. (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Харківська установа виконання покарань №27 ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 12 липня 2018 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається учаснику судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3