Справа №504/1375/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірове Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

-засудженого за п.«г» ч.4 ст.228.1 та ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації

ВСТАНОВИВ:
До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Басманного районного суду м.Москви від 27.03.2017р. стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Як вбачається з даного клопотання та додатків до нього ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені п.«г» ч.4 ст.228.1 та ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації, а саме незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі та замах на незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі.

Вироком Басманного районного суду м.Москви від 27.03.2017р., який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні зазначених злочинів, та засуджений до остаточного покарання у виді семи років позбавлення волі, без штрафу та без позбавлення права займати спеціальні посади чи займатися певним видом діяльності, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання обчислюється з 27.03.2017 року, при цьому зараховано в строк відбуття покарання час попереднього утримання під вартою з 14.11.2016 року по 26.03.2017 року.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України в особі ОСОБА_5 не з`явилася про дату, час та місце проведення судового засідання, була сповіщена своєчасно, належним чином. У самому клопотанні просила суд розглянути дане клопотання без її участі.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у судовому засідання не заперечувала щодо розгляду клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України, саме клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р. та Європейська конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970р., які ратифіковані Україною 22.09.1995р. та 26.09.2002р. відповідно.

Згідно ст.9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970р., санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно із її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.

Пунктом b) ч.1 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р. передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Згідно із п.п. а), с), d) ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р., у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Положеннями ч.1 ст.610 КПК України, передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст.609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Відповідно до ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р. та ч.2 ст.610 КПК України, Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Згідно копії паспорта громадянина України, виданого Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській області від 12.07.2011р., місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.2 ст.15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Частиною 2 ст.307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі.

Тому, відповідно до положень Кримінального кодексу України, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.307 КК України як незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі та ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі.

Санкція статті 307 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Крім того, ч.2 ст.307 КК України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого.

Однак, Статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст.11 Конвенції, при приведенні вироку Басманного районного суду м.Москви від 27.03.2017р. у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті).

Крім того, суд зазначає, що покарання ОСОБА_4 було призначено із застосуванням ст.ст.64, 69 КК РФ (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено за вказаний злочин та призначення покарання за сукупністю злочинів), тому при приведенні вироку у відповідність із законодавством України, слід також застосувати ст.ст.69, 70 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ч.4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970р., ст.ст.6, 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р., ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст.7,15, 307 КК України, ст.ст.369-372,376,602,603,606,609,610,614 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Басманного районного суду м.Москви від 27.03.2017р., яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.«г» ч.4 ст.228.1 та ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації, із застосуванням ст.ст.64, 69 КК Російської Федерації, та засуджено до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з призначенням покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням вимог ст.69 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обрахувати з 27.03.2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 14.11.2016 року по 26.03.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1