Справа № 132/79/17
Провадження №1-кп/132/8/18
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000621 від 25.09.2016 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, освіта середня, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

заступника керівника Калинівської місцевої

прокуратури ОСОБА_4 ,

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
24.09.2016 року приблизно о 21 годині під час спільного розпиття спиртних напоїв в будинку за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла суперечка щодо перебування ОСОБА_7 в зоні проведення АТО під час якої ОСОБА_7 наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_3 , останнього це дуже обурило і він, згадавши, що у нього в кишені куртки, в яку він був одягнений, знаходиться стамеска для обробки деревини, дістав її правою рукою, перебуваючи на відстані витягнутої руки, зверху донизу наніс один удар гострою частиною стамески з-заду в спину у область грудної клітки ОСОБА_7 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки по паравертебральній лінії на рівні 6 міжребір`я з проникненням в праву плевральну порожнину, яке ускладнилось двобічним пневмотораксом міжм`язовою та підшкірною емфіземою та які згідно висновку судово-медичної експертизи №137 від 17.11.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Прокурори по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження докази та документи, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав повністю. Суду показав, що 24 вересня 2016 року у вечірній час до нього в гості прийши його донька ОСОБА_8 із зятем та внуком, а також з ними прийшов ОСОБА_9 , якого він бачив вперше. Вони присіли до столу та випили близько 0,7 л. горілки. Бідя 21:00 години донька викликала таксі та із зятем і внуком поїхали додому, а ОСОБА_7 залишився, так язбирався їхати чи на с. Сальник, чи йти до знайомих в районі «Машинобудівного заводу». Коли донька поїхала то вони із ОСОБА_10 ще випили приблизно по 50 гр. горілки після цього він вирішив провести його та дійшов разом із ним до залізничної дороги «Калинівка-Хмельницький» після чого повернувся додому. Коли його проводив, то у них будь-яких конфліктів не виникало, лише він йому сказав чи йому не стидно стояти на КПП та отримувати заробітну платню 7000 грн., коли за ці гроші хлопці гинуть в зоні АТО. Однак ОСОБА_7 йому нічого у відповідь не сказав.

Коли він повертався додому та пройшов приблизно половину шляху до свого будинку то почув, що його хтось наздоганяє й лише повернув наліво голову, щоб подивитись то відчув удар в область голови від чого зігнувся, схопившись за лице на якому була кров. В цей час ОСОБА_7 наніс йому удар в обличчя, зняв із себе бушлат та знову кинувся до нього, намагаючись знову його вдарити, однак він встиг першим його вдарити ногою по тулубу. ОСОБА_7 почав знову махати руками та ногами, намагаючись його вдарити. В кармані куртки, у яку він був одягнений, знайшов кутового різця, яким працював у себе в майстерні, дістав його із наміром налякати ОСОБА_7 та захиститись, але останній кинувся до нього і він по інерції вдарив його, куди саме точно не знає, але так як здалося удар прийшовся зі сторони спини. Після цього розвернувся та пішов додому, а ОСОБА_7 залишився на місці. Вночі до нього приїхали працівники поліції, які повідомили, що він підрізав ОСОБА_7 , який знаходиться у реанімаційному відділені Калинівської ЦРЛ. У вчиненому щиро розкаюється.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 24 вересня 2016 року приблизно о 21 годині вони з ОСОБА_11 та її чоловіком прийшли в гості до ОСОБА_3 , де вживали спиртне. Біля 22 години ОСОБА_11 з чоловіком поїхали додому, а він залишився і вони з ОСОБА_3 продовжили вживати спиртні напої. Після цього вони перейшли до майстерні, де ще випили трохи спиртного. Потім вийшли на вулицю і у нього з ОСОБА_3 виникла суперечка через особливості його роботи та заробітну плату. Коли ОСОБА_3 почав говорити принизливі для нього слова, то він не стримався і вдарив його кулаком правої руки по обличчю. Після цього ОСОБА_3 схопився руками за обличчя і побіг до себе на подвір`я, а він пішов вулицею в напрямку залізничного полотна. Відійшовши біля 20 метрів, він несподівано для себе відчув удар та різкий біль у спині і відразу впав на коліна. Коли повернув голову назад, то побачив ОСОБА_3 , який тримав щось у руці. Після цього він встав та побіг в сторону лікарні, де біля входу в лікарню втратив свідомість. В лікарні лікувався біля одного місяця. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має. Просить покарати обвинуваченого по закону.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 є її співмешканцем. 24 вересня 2016 року у вечірній час до них в гості приїхали донька ОСОБА_3 ОСОБА_8 з чоловіком та сином, а також їх кумом ОСОБА_9 . Вони сиділи, відпочивали та вживали спиртне. Через деякий час донька ОСОБА_3 з чоловіком та сином на таксі поїхали додому, а ОСОБА_7 залишився і вони з ОСОБА_3 пішли в майстерню, де ще вживали спиртне. Коли вона на них насварилася, то ОСОБА_3 пішов проводити ОСОБА_7 . А коли через пів години повернувся, то на обличчі у нього була кров. На запитання, що сталося, ОСОБА_3 відповів, що він побився з ОСОБА_7 . Згодом до них додому приїхали працівники поліції, які сказали, що ОСОБА_3 підрізав ОСОБА_7 . ОСОБА_3 дійсно займається роботою з деревиною і у нього в майстерні є різні металеві різці та стамески. Також ОСОБА_3 говорив їй, що в той вечір брав із собою стамеску.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що коли 24.09.2016 року у вечірній час повертався додому, то біля дитсадка м.Калинівка зустрів незнайомого чоловіка, який не міг йти та попросив допомогти йому добратися до лікарні. Коли він привів його до приймального відділення Калинівської ЦРЛ, то було видно, що на спині у нього була кров. Чоловік сказав, що його підрізали. Згодом приїхали працівники поліції і він пішов додому.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що станом на вересень 2016 року він працював слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та був на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи. У вечірній час на чергову частину надійшло повідомлення про те, що в лікарню доставлено чоловіка, який стікав кров`ю. Виїздом на місце події було встановлено, що цим чоловіком є ОСОБА_7 , який розповів, що вони з ОСОБА_3 розпивали спиртні напої і у них виникла суперечка з приводу роботи та заробітної плати ОСОБА_7 . Під час суперечки ОСОБА_7 вдарив по обличчю ОСОБА_3 , який повернуся додому, взяв стамеску та вдарив ОСОБА_7 в область спини. В ході проведення слідчих дій ОСОБА_3 добровільно видав вдома різець від стамески, який дістав із плити, оскільки хотів, щоб він обгорів і таким чином знищити сліди злочину.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами, наданими прокурором, а саме: витягом з кримінального провадження №0000621 від 25.09.2016 року про внесення відомостей по ст.121 ч.1 КК України; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2016 року; протоколом огляду місця події від 25.09.2016 року та фото таблицею до протоколу; протоколом №219 від 25.09.2016 року медичного огляду ОСОБА_3 для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння; висновком №209 від 12.12.2016 року амбулаторної судово-наркологічної експертизи ОСОБА_3 ; протоколами огляду предметів від 20.12.2016 року та фото таблицями до протоколів; протоколом проведення слідчого експерименту від 03.01.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який розказував та показував, як, де і при яких обставинах він заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження; висновками судово медичних експертиз ОСОБА_7 за №137 від 07.11.2016 року та №138 від 18.11.2016 року; речовими доказами по справі.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що було небезпечним для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду й міри покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд бере до уваги те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Суд також враховує особисті якості обвинуваченого, зокрема, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує відповідальність ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння підозрюваного у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості підозри, те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, позитивну характеристику з місця проживання, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі волі і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч. 1 п.п.1, 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: поліетиленовий пакет в якому знаходиться ріжуча частина деревообробного різця, виданого 09.11.2016 року ОСОБА_3 ; поліетиленову сумку в якій знаходиться одяг, виданий 25.09.2016 року ОСОБА_3 ; поліетиленовий пакет в якому знаходиться одяг виданий 04.10.2016 року ОСОБА_7 ; поліетиленовий пакет в якому знаходиться куртка зимова зеленого кольору та камуфльована накидка на неї, камуфльований кашкет, які належать ОСОБА_7 , вилучені 25.09.2016 року під час ОМП, та які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

СУДДЯ: