Провадження № 11-сс/4820/16/18
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 жовтня 2018 року відмовлено адвокату ОСОБА_8 в клопотанні щодо незаконного утримання під вартою засудженого ОСОБА_7 ..

Як вбачається з матеріалів провадження, 02 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про незаконне утримання ОСОБА_7 під вартою з проханням звільнити його. В обґрунтування своїх вимог захисник зазначив, що ОСОБА_7 вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2018 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Строк тримання під вартою останнього закінчився 02 липня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання адвокату ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що діючим КПК України врегульовано порядок контролю запобіжного заходу щодо особи, яка перебуває під вартою за вироком суду, що не набрав законної сили. Кримінальне провадження перебуває на стадії апеляційного розгляду і суддя доповідач апеляційної інстанції зобов`язаний контролювати і врегульовувати дані питання. Вирішення питання слідчим суддею, щодо запобіжного заходу відносно особи, провадження стосовно якої знаходиться в іншому суді на розгляді, є неприпустимим, оскільки це буде втручання у здійснення правосуддя іншим суддею.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2018 року, як незаконну та необґрунтовану скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду. Вказує, що станом на дату подачі клопотання до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, строк тримання під вартою будь яким судом не продовжувався, а вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04.05.2018 року не вступив в законну силу, у зв`язку з його апеляційним оскарженням до Хмельницького апеляційного суду, а тому ОСОБА_9 утримується в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» безпідставно та незаконно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Згідно ч.1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Згідно вироку строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 04.05.2018 року, зараховано термін перебування під вартою з 12.09.2016 року (з моменту затримання) по 03.05.2018 року включно. Термін перебування під вартою з 12.09.2016 року по 20.06.2017 року включно зараховано у відповідності за ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року по 03.05.2018 року із розрахунку день за день.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, залишено попередню тримання під вартою.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2018 року строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 продовжено до 01 липня 2018 року, включно і більше не продовжувався.
Прокурор з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , до суду не звертався.
Строк покарання призначений ОСОБА_7 за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2018 року, з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, в редакції №838-VIII від 26.11.2015 року та правової позиції Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, провадження №13-31кс18, сплинув у зв`язку з відбуттям покарання.
Колегія суддів, аналізуючи вищезазначене та враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України» від 6 листопада 2008 року в якій ЄСПЛ в п.60 зазначив, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого та правовою позицією в судових справах «Чанєв проти України», від 09.10.2014 року та «Харченко проти України», від 10.02.2011 року «в яких було визнано порушення державою статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вважає, за необхідне задоволити апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого та скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду і постановити нову ухвалу якою звільнити ОСОБА_7 з - під варти.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 206, 405, 407, 409, 422 КПК України, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу якою задоволити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення з під варти обвинуваченого ОСОБА_7 .

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: