Провадження № 1-кс/761/411/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 23.11.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 23.11.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до документів, а саме: до оригіналів документів з можливістю вилучення їх копій, а саме усіх документів, що знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться у цивільній справі (включаючи журнал судових засідань) - справа №761/45714/16-ц, провадження №2/761/2944/2017.

Клопотання обґрунтовано тим, що в період часу з осені 2013 по 23.11.2015 невстановлена особа заволоділа шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 , надавши для оформлення документів нотаріусу завідомо підроблені документи.

Так, згідно довідки з ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 18.04.2002 року квартира АДРЕСА_3 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, згідно довідки з ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 10.03.1998 року квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно відповіді з ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у 2013 році, реагуючи на скарги сусідів на неприємний запах, що йшов з кв. АДРЕСА_3 , працівники ЖЕКу спільно з дільничними інспекторами ІНФОРМАЦІЯ_4 вскрили вхідні двері та потрапили у помешкання. Там було виявлено труп ОСОБА_5 , що був ідентифікований за особистими документами, що були при ньому. Після цього квартиру було опечатано.

Так, згідно довідки з відділу реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 дата смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 20.06.2013 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.02.2016 року право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі посвідченого нею ж договору дарування квартири від 10.02.2016 року (бланк НАТ421058, серія та номер: 250).

Після цього, ОСОБА_7 29.03.2016 року продав зазначену квартиру ОСОБА_8 , згідно договору купівлі-продажу квартири серія та номер 510, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.02.2016 року право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі посвідченого нею ж договору дарування квартири від 10.02.2016 року (бланк НАТ421057, серія та номер: 251).

Згідно наявної інформації, у померлого ОСОБА_5 жодних спадкоємців не було, відтак, належні йому на праві приватної власності квартири після його смерті повинні були б перейти у власність територіальної громади м. Києва.

Однак, згідно наявних матеріалів, численні особи намагались визнати у судовому порядку факт спільного проживання з померлим, однак, жодного позитивного рішення судами так і не було винесено.

Відтак, є підстави вважати, що при реєстрації права власності за ОСОБА_7 на належні ОСОБА_5 квартири було подано підроблені документи, що підтверджували б право ОСОБА_7 на реєстрацію даних квартир за собою на праві приватної власності.

Так, на даний час у провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 перебуває справа за позовом ОСОБА_11 щодо визнання права власності, визнання договорів недійсними (справа №761/45714/16-ц, провадження №2/761/2944/2017).

При цьому, підставою для оформлення на себе спадщини після померлого ОСОБА_5 , а відповідно для встановлення факту рідства між померлим та ОСОБА_11 стали рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.2016 та 30.11.2016 року, якими було встановлено факт спільного проживання однією сім`єю та факт родинних зв`язків між зазначеними особами (справа №408/7282/16-ц та №408/7011/16-ц). При цьому зазначені рішення документально необґрунтовані, як свідчить сам текст цих рішень.

Відтак, слідчий вказує, що є підстави вважати, що для отримання зазначеного рішення суду та, в подальшому, для реєстрації права власності за ОСОБА_11 на належні померлому квартири було подано, ймовірно, підроблені документи, що підтверджували би право ОСОБА_11 на спадкування майна ОСОБА_5 ..

З метою підтвердження чи спростування факту, що серед вказаних документів містяться матеріали, які містять сліди підробки та можуть бути використані органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до судової справи та журналу судового засідання, щодо вказаної судової справи.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Представник особи, у володінні якої перебувають речі та документи в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи, яка перебуває в провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 .
Згідно рішення Ради суддів України № 73 від 04.11.2016 року вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Враховуючи, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, слід враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).
Враховуючи вище викладені обставини, клопотання слідчого старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 159-164 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 23.11.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,- відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1