Справа № 333/4033/18
Провадження 1-кс/333/1541/18
18 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
04.10.2018 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 1-кп/333/551/18 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 .
У своїй заяві ОСОБА_6 просив відвести суддю ОСОБА_7 та призначити новий склад суду.
У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав свою заяву, пояснивши, що підставою для її подання став факт розгляду у 2011 році суддею ОСОБА_7 кримінальної справи, в якій він був обвинуваченим. Під час судового розгляду вказаної кримінальної справи суддя упереджено себе поводила: не задовольняла його клопотання та не викликала свідків сторони захисту. Вважає, що в даному випадку суддя є також упередженою.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що відвід судді ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, так як відсутні підстави, передбачені у ст.75 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_6 , так як відсутні відповідні підстави.
Захисник обвинуваченого підтримав заяву ОСОБА_8 , зазначаючи, що пов`язаний позицією свого підзахисного.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 , керуючись вимогами ст. 81 КПК України, відмовився від дачі пояснень, про що подала письмову заяву.
Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку осіб, які брали участь у кримінальному провадженні суд дійшов до такого.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.
Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.
Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу ("Сандер проти Сполученого Королівства"); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних ("Ремлі проти Франції") тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.
В даному випадку обвинувачений не навів жодних фактів та обставин, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_7 , так як взагалі по даному кримінальному провадженню було проведено лише підготовче судове засідання, в якому і був заявлений відвід.
Таким чином, заявлений відвід судді ОСОБА_7 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід судді ґрунтується на суб`єктивних переконаннях обвинуваченого ОСОБА_6 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України.
За таких обставин заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-81, 321, 392 КПК України, суд -
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1