Справа № 201/1227/17
Провадження № - 1кп/201/228/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003930 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 02.12.2008 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 25.05.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, 71 КК України 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 27.07.2013 року за відбуттям покарання;

- 11.05.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 15.09.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185. 71 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.09.2016 року близько 23 годин 30 хвилин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив автомобіль марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у обвинуваченого раптово виник умисел спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.
13.09.2016 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи у вищевказаному місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, достовірно знаючи, що йому відомі конструктивні особливості вказаної моделі та марки автомобіля, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до автомобіля марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , вставив у замкову щілину водійської двері транспортного засобу власний ключ та відчинив водійські дверцята. Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 відкрив штопорне кільце замка запалювання та за допомогою контактної групи запустив двигун і на зазначеному автомобілі безперешкодно з місця скоєного кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 заволодів належним останньому автомобілем марки ВАЗ модель 2017 року реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки у сумі 38127 гривень 19 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку заперечував свою вину, посилаючись на те, що виявлений у нього автомобіль він придбав у м. Харків, а в подальшому визнав свою вину та пояснив, що вказаний автомобіль було ним викрадено з одного з дворів ж/м Перемога на початку вересня 2016 року. Вказаний автомобіль він викрав, шляхом відчинення дверей автомобіля, після чого запустив двигун і на автомобілі поїхав до лісосмуги неподалік села Любимівка де розібрав автомобіль.

Суд, заслухавши обвинуваченого, показання свідків та дослідивши інші докази, надані сторонами кримінального провадження, приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочину знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2016 року (т.2 а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_6 повідомив про те, що в період часу з 16-00 години 12.09.2016 р року по 12-21 годину 13.09.2016 року за адресою: пр-т Героїв біля буд. 31 невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 з технічним паспортом НОМЕР_3 .

В ході огляду 13.09.2016 року розпочатого о 13-00 годині та закінченого о 13 годині 30 хвилин(т.2 а.с. 16), який проводився за адресою: м. Дніпро біля будинку № 37 по просп. Героїв встановлено зі слів потерпілого, що саме на цій ділянці він залишив свій автомобіль марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 і в ході цього ж огляду у потерпілого вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 легковий седан-В VIN НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , зеленого кольору 2004 року та комплект ключів від автомобіля, які були опечатані в пакет.
Згідно технічного паспорту на автомобіль він зареєстрований за ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта від 15.12.2016 року № 13/2.3-557 (т.2 а.с. 88-91) бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 , яке заповнене на ім`я « ОСОБА_6 » ( на транспортний засіб «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 ), відповідає за своїми характеристиками бланкам свідоцтва про реєстрацію ТЗ встановленого зразку (виготовленим на поліграфічному комбінаті «Україна» в 2016 році).
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2016 році, вночі після 00-00 годин, він знаходився в одному з дворів будинку на ж/м Перемога, де сидів і бачив, як чоловік деякий час ходив біля автомобіля ВАЗ 2107 темного кольору, а потім заліз в нього, завів і поїхав. Це відбувалось на відстані 20-25 метрів від свідка, автомобіль був освітлений ліхтарем, а тому свідок добре бачив чоловіка і запам`ятав його.

Вказані докази в своїй сукупності підтверджують факт незаконного заволодіння автомобілем потерпілого 13.09.2016 близько 01-00 години.

В ході огляду 16.11.2016 року (т.2 а.с. 20-27) автомобіля моделі ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_6 , що знаходиться на подвір`ї буд, № 30а, вул. Подгорна, м. Дніпро встановлено, що автомобіль світло-коричневого кольору, окрім переднього правого крила, яке чорного кольору, автомобіль має пошкодження у вигляді: відсутності ручки двері правої задньої двері, механічних пошкоджень коробу, відсутність передніх фар. Під кузовом мається номер НОМЕР_7 . На момент огляду в моторному відділі маються пошкодження фарбового покриття коричневого кольору під яким виділяється фарба темно-зеленого кольору.
Згідно доручення вказаний автомобіль передано в користування свідкові ОСОБА_8 (а.с. 28), яка будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з обвинуваченим з дитинства та вони з 2014 року по серпень 2016 року проживали разом в АДРЕСА_2 . В 2015 році свідок продала пай, який їй дістався у спадок та вони з обвинуваченим вирішили придбати на ці кошти автомобіль. Посередництвом мережі Інтернет вони відшукали підходящий їм автомобіль в м. Харків у громадянина Орєшкіна, обвинувачений з ним зв`язався, домовився про зустріч і вони разом поїхали до Харкова де придбали автомобіль ВАЗ 2107 бежевого кольору за 1000 доларів. Після цього вони повернулась додому цим автомобіль користувався фактично обвинувачений. Автомобіль зберігався у дворі. При цьому він не перефарбовував його та не робив жодних його переобладнань. Після припинення їх відносин автомобіль залишився у ОСОБА_9 і свідок бачила його на ньому востаннє восени 2016 року.

З протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.11.2016 року та доданих фототаблиць (т.2 а.с. 46-54) встановлено, що ОСОБА_6 серед пред`явлених йому для впізнання автомобілів впізнав свій автомобіль під № 2 без фар з чорним переднім крилом. Також при огляді двигуна заявив, що це двигун з його автомобіля.
З висновку експерта від 17.01.2017 року № 4/4.4-917 за результатами проведення судово-трасологічної експертизи (т.2 а.с. 66-69) вбачається, що первинний ідентифікований номер кузова представленого на дослідження автомобіля марки ВАЗ 2107, бежевого кольору підлягав змінам. Тобто частина номерної панелі, на якому заводом виробником передбачене нанесення номера кузова була видалена механічним способом, а фрагмент металу прямокутної форми найбільшими розмірами 220х220 мм, з літерно-цифровим позначенням ХТА210700М0614508, вварений на його місце не в умовах заводу виробника. Літерно-цифрове позначення ХТА НОМЕР_8 на момент дослідження, змінам не підлягало. Встановлений додатковий носій інформації з первинним індефікаційним номером кузова НОМЕР_5 . Номер двигуна НОМЕР_9 , на момент дослідження змінам не підлягав.
Висновком експерта від 17.01.2017 року № 4/12.2-927 та доданих фототаблиць (т.2 а.с. 78-82) встановлено, що середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_6 , бежевого кольору, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався), станом на 13.09.2016 року, складає: 38127 гривень 19 копійок.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.11.2016 року, розпочатого о 18 годині 11 хвилин та закінченого о 18 годині 25 хвилин та доданих фототаблиць (т.2 а.с. 40-45) вбачається, що свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених осіб для впізнання опізнав особу під № 3, яка 13.09.2016 року близько о 01-00 годині ходив біля ВАЗ 2107 зеленого кольору біля буд. 34 по пр. Героїв у м. Дніпро, стукав по колесу, після чого сів у авто та поїхав. Під номером 3 знаходився обвинувачений ОСОБА_3 .
Достовірність вказаного протоколу підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він дійсно приймав участь у вказаній слідчій дії і всі обставини зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.
Додатково обставини викладені у вказаному протоколі підтвердив і свідок ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні, який пояснив, що він був понятим при впізнанні ОСОБА_3 свідком ОСОБА_7 і всі обставини, зазначені в протоколі відповідають дійсності.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року, розпочатого о 13 годині 40 хвилин та закінченого о 16 годині 30 хвилин (т.2 а.с. 104-109) встановлено, що ОСОБА_3 за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд.31 вказав на точне місце розташування викраденого автомобіля, а саме справа від входу до трансформатора на відстані 3-ох метрів, де між дерев вказав саме місце на якому було припарковано авто ВАЗ НОМЕР_10 , яке він викрав після чого на ньому зник з місця злочину та поїхав у посадку с. Любимівка. Далі всі учасники слідчої дії направляються до с. Любимівка, де по головній дорозі проїхали в напрямку села Перше травня та не доїжджаючи до села Перше травня звернули вліво та проїхавши до повороту головної дороги вправо в право на кут 90 градусів та на вказаному перехресті проїхали прямо, де проїхавши близько 150 метрів ОСОБА_3 вказав, що саме на цьому місці він поставив викрадений автомобіль, після чого розібрав його по запчастинам, які потім повіз до себе до дому. Місце, на яке вказав ОСОБА_3 знаходити навпроти (через дорогу) від лінії електропередачі на електроопорі з позначенням «41», вказавши що саме з цього місця відігнав авто. Після чого учасників слідчого експерименту ОСОБА_3 провів до приватного домоволодіння, куди відніс запчастини, а саме: АДРЕСА_1 .

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 13.09.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , викрав автомобіль марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору 2004 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користування ОСОБА_6 і дії обвинуваченого прокурором вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який судимий за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено, а його щире каяття, висловлене в кінці судового розгляду, направлене на зменшення покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів.

При цьому суд вважає за необхідне не застосовати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджено 15.09.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська до трьох років одного місяця позбавлення волі, суд вважає за необхідне після призначення покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, призначити остаточне покарання за ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком.

Долю речових доказів та питання судових витрат необхідно вирішити в порядку ст. 100, 124 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2016 року більш суворим покаранням призначеним цим вироком, визначивши остаточно до відбуття п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 17 жовтня 2016 року.

Речові докази свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2107, зв`язку ключів на металевому кільці у кількості трьох ключів, пластиковий брелок та автомобіль ВАЗ 2107 бежевого кольору із відбитком номеру під капотом НОМЕР_11 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта:
-при проведенні судової-трасологічної експертизи № 4/4.4-917 від 17.01.2017) у розмірі 1650, 75 гривень;
-при проведенні авто-товарознавчої експертизи № 4/12.2-927 від 17.01.2017) у розмірі 703,68 гривень;
-при проведенні судово-технічної експертизи № 13/2.3-557 від 15.12.2016) у розмірі 880, 40 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1