Справа № 487/5044/18
Провадження № 1-кп/487/626/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження за підозрою:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Юрівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2004 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст..286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 26.06.2018 року, приблизно о 19-20 годині, в світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Daewoo» модель «Т13110» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухій проїзній частині пр-ту.Центрального зі сторони вул.. Шосейної в напрямку вул.. Рюміна у м.Миколаєві, в крайній лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 50 км/год.

Рухаючись в обраному напрямку, при наближені до перехрестя пр-у.Центрального та вул.8-го Березня, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б»; 12.1; 18.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, з відповідними змінами та доповненнями, а саме проявив неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України та дорожньою розміткою 1.14.3 додатку 2 ПДР України, не прийняв мір до зменшення швидкості, чи зупинки автомобіля, не впевнився, що на нерегульованому пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створено перешкоду чи небезпеку, продовжив свій рух у наміченому ним напрямку, внаслідок чого здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля на перетинаючу проїзну частину по пішохідному переході з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля, пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: субкапітального перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням, саден ліктьового суглобу та кисті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я більше ніж на 21 день.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 було кваліфіковано за ст..286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту особою керуючою транспортним засобом, які завдали потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Прокурор, в порядку ст.ст.286, 287 КПК України звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст..46 КК України, яке підтримав у судовому засіданні.

У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, суду показав, що 26.06.2018 року, приблизно о 19-20 годині, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр-ту.Центральному зі сторони вул.. Шосейної в напрямку вул.. Рюміна у м.Миколаєві, в крайній лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 50 км/год.. При цьому відволікся, та по неуважності допустив наїзд на пішоходу. У скоєному щиросердно розкаявся. Проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами за ст..46 КК України та закриття кримінального провадження не заперечував.

У судовому засіданні потерпіла проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст..46 КК України та закриття кримінального провадження не заперечувала. Пояснивши, що дійсно примирилася з підозрюваним, який повністю відшкодував їй завдану шкоду.

Суд заслухавши сторони кримінального провадження, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують підозрюваного, приходить до наступного.

ОСОБА_4 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, примирився з потерпілою, повністю відшкодувавши завдану їйшкоду.

Згідно ст..46 КК України особа, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст..286 ч.1 КК України, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі ст..284 ч.2 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.284 ч.2 п.1, ч.8, 288, 269 ч.2, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст..286 ч.1 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст..286 ч.1 КК України закрити.

Ухвала набуває законної сили через сім днів з моменту оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1