Справа № 591/5188/17
Провадження № 1-кс/591/3546/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 , представників власників майна, юридичних осіб стосовно яких здійснюється провадження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання арешту - ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_12 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур - озимої пшениці, сої, ячменю, гречки, проса, кукурудзи, що ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках державної форми власності сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 5312,5206 га (кадастрові номери зазначені у клопотанні). Мотивував вказане клопотання тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 13.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.197-1, ч.2 ст.364 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок службовими особами державних підприємств дослідних господарств АФ «Іскра» та АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України і вказаний врожай сільськогосподарських культур є фактично речовим доказом самовільного зайняття. За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час встановлюються, виникла необхідність у накладенні арешту шляхом заборони будь-кому розпоряджатись даними речовими доказами та використовувати їх.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі. Вважали, що вказані посіви є речовим доказом самовільного зайняття земельних ділянок. Крім того, таким самовільним зайняттям земельних ділянок було завдано шкоди і потерпілою особою подано цивільний позов у кримінальному провадженні. Оскільки відповідно до чинного КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просили накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур, що ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках.

Представник потерпілого Головного управління Держгеокадастру в Сумській області також просила задовольнити подане прокурором клопотання. Наполягала на тому, що державні підприємства «Іскра» та «Надія» використовували належні державі земельні ділянки (у тому числі самовільно здійснювали обробку та засіяли їх відповідними сільськогосподарськими культурами) без правовстановлюючих документів, чим державі було завдано збитків більше ніж на 6 млн грн. Головне управління Держгеокадастру в Сумській області у таких відносинах представляє інтереси держави та є розпорядником земель, а також визнано у кримінальному провадженні потерпілим, тому у розумінні ст.ст.90,95,125,126,212 ЗК України і вказані у клопотанні посіви , що ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках, належать державі в особі органу, який вона представляє.

Представники державних підприємств дослідних господарств АФ «Іскра» та АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, а також представник Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України в усних та письмових поясненнях заперечували проти задоволення клопотання. Звертали увагу на те, що підприємства «Іскра» та «Надія» є державними та використовують земельні ділянки вже більше 50 та, відповідно, 100 років на праві постійного користування, сплачують податки на землю. При цьому, усі землі обробляються, на землях створюються умови для високоякісного проведення наукових досліджень та вирощування елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур, частина врожаю використовується як корм тваринам (свиням та коровам), вирощуванням яких також займаються підприємства. Оскільки підприємства є державними , то частина прибутку направляється державі і ці кошти враховуються при формуванні Державного бюджету України. Таким чином, їх підприємства працюють тільки в інтересах та на користь державі. Але Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, які також повинні діяти в інтересах держави: з одного боку видає їм довідки про використання ними земельних ділянок, тобто, фактично визнає таке право користування за підприємствами. З іншого, - не затверджує виготовлену ними ще в 2014 році технічну документацію на землі, не дивлячись на наявні судові рішення про визнання цих дій Держгеокадастру щодо незатвердження проектів землеустрою незаконними; ініціює проведення торгів щодо земельних ділянок і вони вимушені через суд скасовувати призначення аукціону; ініціює кримінальні провадження щодо самовільного зайняття земельних ділянок, розуміючи, що їх підприємства в силу прийнятих ще за радянських часів та в подальшому Верховною радою України актів є постійними користувачами і що оформлення земельних ділянок відповідно до діючого законодавства залежить тільки від їх дій, оскільки саме цей орган був створений та уособив в собі всі функції по оформленню, затвердженню і розпорядженню землями. Також пояснювали, що вартість очікуваного урожаю є в десятки разів вищою аніж сума збитків, про яку йдеться у клопотанні, тому накладення арешту на посіви не є співмірним заходом забезпечення кримінального провадження. Враховуючи усі обставини, що зазначені ними як письмово , так і усно просили відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, додані до клопотання та надані іншим учасниками, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Звертаючись з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, прокурор повинен довести обставини, передбачені ч.3 ст.132 КПК України, а також, згідно ч.5 цієї статті під час розгляду питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - подати слідчому судді докази обставин, на які він посилається.

З доданих до клопотання документів вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140:

-з 13.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України про те, що службові особи ДП «ДГ АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області зайняли земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3294 га (ріллі), що підтверджено матеріалами перевірки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;

-з 20.07.2017 року за ч.2 ст.364 КК України про те, що протягом 2016-2017 років службові особи ДП «ДГ АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України, зловживаючи службовим становищем, діючи за попередньою змовою з службовими особами юридичних осіб ПСП «Гарант-2005», ПАФ «Гарант» з метою одержання неправомірної вигоди, використовуючи земельні ділянки призначення державної власності загальною площею 3294 га (ріллі) на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, не маючи законних підстав, укладали договори про спільний обробок землі та надання сільськогосподарських послуг, в результаті спричинили тяжкі наслідки державним інтересам;

-з 12.05.2018 року за ч.2 ст.197-1 КК України про те, що посадові особи ДП «ДГ АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України, а також посадові особи ДП «ДГ АФ «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України, діючи за попередньою змовою з приватними комерційними структурами самовільно зайняли земельні ділянки загальною площею 3370,6369 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області на які, згідно листа ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 22.03.2018 року розроблена технічна документація з нормативної грошової оцінки для проведення земельних торгів (аукціону), чим завдали значної шкоди її законному володільцю;

-з 14.05.2018 за ч.1 ст.197-1 КК України про те, що службові особи ДП «ДГ АФ «Надія» та ДП «ДГ АФ «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України, діючи в інтересах приватних комерційних структур, не маючи законних підстав щодо використання земель державної форми власності, спричинили тяжкі наслідки державним інтересам через самовільне використання 5866 га земель ріллі на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської.

В той же час, як долучений до клопотання акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.06.2017 року №7-ДК/2/А11/09/01/-17, так і долучені до письмових заперечень ДП «ДГ АФ «Надія» та ДП «ДГ АФ «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України документи, а саме: постанова Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 року у справі №818/1066/17 а.с.214-216 т.3, довідка ДФС про сплату ДП «ДГ АФ «Надія» у 2007-2017 роках земельного податку за користування земельними ділянками а.с.217 т.3, витяг виданий Фондом держмайна України про те, що згідно Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо нерухомого державного майна, в державному підприємстві «ДГ АФ «Надія» Інституту сільського господарства Північного сходу НААН України є частка держави у виді земель сільськогосподарського призначення , у тому числі площею 3520,1000 га на території с.Перехрестівка, Роменського району, Сумської області а.с.219-220 т.3; довідка Головного управління статистики у Сумській області, з якої вбачається, що ДП «Надія» обробляло вказані сільськогосподарські угіддя на території Роменського району у період з 1992 року по 2017 рік, про що подавало статистичні звіти ф №4-сг щодо посівних площ сільськогосподарських культур а.с.222-223 т.3; довідки, що видавались у 2016-2018 роках Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, про те, що у постійному користуванні ДП «Надія» знаходяться 4119,2048 га земель, у тому числі 3944,2297 га - на території Перехрестівської сільської ради а.с.224-226 т.3 та а.с.94 т.4; постанови Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №818/1383/18 та від 19.06.2018 року у справі №818/211/18 про скасування Наказів Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, якими було виставлено на торги земельні ділянки орієнтовною площею 3228 га та 2584,3942 га, які розміщені на території Перехрестівської сільської ради а.с.77-81,102-106 т.4; постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 року у справі №826/15258/17, лист Національної академії аграрних наук України, витяг з наказу №103 від 15.04.1992 року про те, що земельні ділянки, у тому числі 2800 га сільськогосподарських угідь, які знаходяться у безстроковому безоплатному користуванні без права зміни форми власності і використовуються згідно статуту ДП «Іскра» віднесено до основних фондів НААУ - а.с. 107-108 т.4; наказ №552 від 30.08.1984 року, акт від 01.08.1976 року, рішення виконавчого комітету роменської районної ради від 03.08.1976 року №396, наказ Української академії аграрних наук №103 від 15.04.1992 року, постанова Президії Верховної ради УРСР, статут ДП «ДГ АФ «Іскра» - а.с.107-128 т.4) дають підстави слідчому судді стверджувати про те, що на даний час органами досудового розслідування взагалі не перевірені обставини, а також наявність чи відсутність ознак самовільного зайняття земельних ділянок державними підприємствами, які вже декілька десятиліть ними постійно користуються, сплачують податки та дають до державного бюджету України дохід.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначених документів, вважаю, що прокурор, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на посіви, що знаходяться на таких земельних ділянках, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст. 132 КПК не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту посівів, як заходу забезпечення кримінального провадження №0000140.

Крім того, в клопотанні та долученому до клопотання позову (доречи, який заявлений як позивачем Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області до відповідачів «невідомих осіб») йдеться про розмір шкоди у кримінальному провадженні, що дорівнює 6 млн. 888 тис. грн. При цьому, загальна площа посівів, на яку прокурор просив накласти арешт, складає 5312 га.

Але, як було з`ясовано в судовому засіданні під час розгляду клопотання, таку суму можна було б відшкодувати, зібравши врожай лише з 200 га.

Тобто, прокурор, подаючи клопотання не дотримався вимог ч.8 ст.170 КПК та просив накласти арешт на посіви, вартість яких не є співмірною із розміром шкоди.

Також слід звернути увагу і на те, що прокурор не довів слідчому судді і обставин, передбачених п.2 та п.3 ч.3 ст.132 КПК України про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора і що таким накладенням арешту на посіви може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Так, прокурор просив накласти арешт шляхом заборони будь-кому розпоряджатись посівами, як речовими доказами, та використовувати їх, оскільки такі посіви можуть бути доказом самовільного зайняття земельних ділянок. При цьому, зазначав, що арешт потрібно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин.

Проте, пояснити слідчому судді: як можна зберегти урожай і не допустити його псування і, навіть, природного знищення в разі несвоєчасного збору, ані прокурор, ані слідчий не змогли, як і не надали відповіді на питання: а які збитки будуть завдані інтересам держави та Державному бюджету України у разі, якщо усі посіви, що здійснили державні підприємства за земельних ділянках площею 5312 га, арешт на які просить накласти прокурор, не будуть зібрані своєчасно або взагалі.

При цьому, очевидним є те, що для доказування обставин об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, відсутні потреби у накладенні арешту на посіви, і обставини самовільного зайняття перевіряються шляхом отримання тимчасового доступу до документів і подальшого їх аналізу та оцінки, а фіксація обставин щодо обробки земель, вирощування та збір сільськогосподарських культур можлива шляхом проведення слідчих дій.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в даному випадку у кримінальному провадженні №0000140 відсутні потреби у накладенні арешту на посіви і завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, як і завдання кримінального провадження, можуть бути виконанні без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться у клопотанні.

Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173,372,ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_12 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Відповідно до ч.2 ст.376 КПК України оголошення повного тексту ухвали відбулось 20 серпня 2018 року о 8-15 год. в приміщенні Зарічного районного суду м.Суми (м.Суми, вул.Академічна,13, каб.304)

Слідчий суддя ОСОБА_1