Справа № 464/3792/18
пр.№ 1-кп/464/377/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2018 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001541 від 11.05.2018 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 09 травня 2018 року приблизно о 14:30 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат Б5» реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_1 та виїжджаючи з місця паркування від будинку №39 по вул.Морозна у м.Львові, порушив вимоги п.п.1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека руху»); 2.3 (підпунктів «б», «д»), 10.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, починаючи рух свого автомобіля, не вибрав такого режиму управління двигуном керованого ним автомобіля та таку траекторію руху, щоб і початок руху, і сам подальший рух вказаного транспортного засобу не створювали загрози безпеці руху, як наслідок під час початку руху водій ОСОБА_3 , без причин технічного характеру, втратив контроль над керованістю свого автомобіля, і останній виїхав за межі проїздної частини на тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час йшла по тротуару, що стричинило потерпілій травму тіла у вигляді множинних переломів кісток вилично-орбітального комплексу справа, крововилив у верхньо-щелепний синус справа, струс головного мозку, забою грудної клітки, множинних синців та саден на обличчі, на обидвох руках та ногах, що відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при зазначених в обвинувальному акті обставинах. Докази, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю, не оспорюючи їх. Увчиненому щиро розкаявся, приніс потерпілій вибачення, просить суворо не карати і врахувати, що відшкодував потерпілій матеріальну шкоду. Цивільний позов, заявлений потерпілою в частині моральної шкоди не визнає.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, яке судом визнається достовірним, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам роз`яснено і зрозуміло зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_5 показала, що після скоєного наїзду обвинувачений зник з місця пригоди, допомогу їй надавали сторонні особи. Заявила цивільний позов, який підтримала в судовому засіданні в частині стягнення моральної шкоди, яку оцінює в 50 000 грн. Вказала, що отримала від обвинуваченого матеріальну шкоду.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України є вірною, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодженні.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законодавцем віднесений до злочину невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, проживає з матір`ю ОСОБА_8 , котра є інвалідом з дитинства і братом, котрий є учасником АТО.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому немає.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Також суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного основного покарання і звільнення його від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю в два роки, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення, неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено, потерпіла перенесла фізичні страждання, змушена тривалий час лікуватись, в тому числі стаціонарно, їй проведено оперативне втручання, на даний час стан її здоров`я не покращився (асиметрія обличчя, відчуття оніміння, дискомфорт носового дихання, посттравматичне скривлення носової переділки зі зміщенням, синдром вертебро-базиляторної недостатності, посттравматична церебрастенія), вона вимушена проходити обстеження і отримувати лікування, частково був порушений її звичайний ритм життя. При цьому, суд враховує і реальну можливість відшкодування завданої шкоди обвинуваченим, який не працює, проживає з матір`ю, котра є інвалідом з дитинства. Отже, згідно зі ст.23 ЦК України суд переконаний, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню і з обвинуваченого слід стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000 грн., що буде достатнім та реальним відшкодуванням завданих моральних страждань, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3146 гривень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід по данному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, протягом якого він не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Тривалість іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з моменту оголошення вироку.

Речовий доказ: автомобіль марки «Фольксваген Пассат Б5» реєстраційний номер республіки Польщі РК НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3146 грн.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а іншим учасники судового провадження на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1