Справа № 308/6296/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000619 від 19.05.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Батрадь, Берегівського району Закарпатської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000619 від 19.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , 13.05.2018 року, приблизно о 14.00 год., знаходячись в продуктовому магазині, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Головна, 52, з корисливих спонукань, діючи таємно, з прямим умислом, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним з ПІН-кодом від картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , через банкомат вказаного банку, без використання самої картки, в два етапи знімав грошові кошти у сумах 600 грн. та 600 грн. відповідно, всього 1200 грн., якими заволодів.

Крім того, 15.05.2018 року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Ліловий», що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Берег, 17, з даного карткового рахунку зняв ще 100 грн., якими також заволодів. У подальшому 700 грн. ОСОБА_4 витратив на власні потреби, а 600 грн. добровільно видав працівникам поліції, які в подальшому були повернуті ОСОБА_5 .

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 30.05.2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що потерпіла та підозрюваний досягли угоди про примирення, яку підписали 30.05.2018 року, і підтримали таку в судовому засіданні. У даній угоді сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Згідно з угодою істотними для вказаного кримінального провадження обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину, визнання своєї вини повністю та активне сприяння у розкритті злочину. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також в угоді сторони узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 471, 473, ч. ч. 5-7 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні заявили, що розуміють суть угоди, яка укладається між ними.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.
Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, передбачені ст. 473 КПК України, судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій. Обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні заявили, що наслідки, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, їм повністю зрозумілі.
У судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди про примирення від 30.05.2018 року, і, вважає, що така не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Умови укладеної та підписаної угоди про примирення від 30.05.2018 року не суперечать вимогам КПК України і вимогам КК України, зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодження між сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що угоду, укладену та підписану між потерпілою та обвинуваченим про примирення від 30.05.2018 року слід затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат немає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 374, 376, 395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30.05.2018 року, укладену і підписану між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000619 від 19.05.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази: грошові кошти в сумі 600 грн. (номіналами: 200 грн., серії ЗБ 3834353, 2007 р.в.; 200 грн., серії ЗБ 3674073, 2007 р.в.; 100 гривень, серії МБ 1376970, 2011 р.в.; 100 гривень, серії КД 6818358, 2005 р.в.), які повернуті потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими за належністю.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1