Справа № 192/961/18
Провадження № 1-кп/192/186/18
У Х В А Л А

06.06.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000246, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2018 року з Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000246, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою судді від 04 червня 2016 року в даному кримінальному проваджені було призначено підготовче судове засідання, в яке потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не змінились. Вважав за можливе розглянути вказане клопотання за відсутності потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу. Захисник просив суд розглянути питання про застосування до підзахисного більш м`якого виду запобіжного заходу домашнього арешту. Звернув увагу суду на те, що в підготовчому судовому засіданні не може вирішуватися питання про продовження запобіжного заходу, обраного на стадії досудового розслідування. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою приходить до наступних висновків.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Конституційний Суд України в рішенні від 23 листопада 2017 року

№ 1-р/2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України зазначив, що дія положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу, як вбачається з його змісту, поширюється на всі види заходів забезпечення кримінального провадження, які були обрані щодо підозрюваної особи на стадії досудового розслідування. Отже, відповідно до вказаного положення Кодексу допускається під час судового провадження у суді першої інстанції при підготовчому судовому засіданні продовження дії таких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжні заходи у виді домашнього арешту та тримання під вартою, без перевірки обґрунтованості підстав їх застосування.

Однак продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою "ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Тому, вирішуючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а ухвалою від 13 квітня 2018 року щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 червня 2018 року.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою мотивовано існуванням ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Так, в клопотанні зазначено, що оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, тому існують ризики що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на свідків та потерпілу з метою уникнення покарання.
Під час розгляду клопотання судом було встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який був підставою для застосування запобіжного заходу. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не був підставою для застосування запобіжного заходу, про що зазначено в ухвалі слідчого судді.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, мешкає в одному населеному пункті з потерпілою та свідками, під час досудового розслідування свою вину не визнавав, не одружений, проживає не за місцем реєстрації, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що в сукупності свідчить, про те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про можливість визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, суд вважає що оскільки наявна обставина передбачена п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме дане кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому суд вважає, що є підстави для не визначення розміру застави в даному кримінальному провадженні.
З урахуванням зазначеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та суперечили б інтересам держави.
У зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_6 суд вважає за доцільне відкласти проведення підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче судове засідання відкласти до 20 червня 2018 року на 13 годину 30 хвилин.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 03 серпня 2018 року.

В підготовче судове засідання повторити виклик прокурора, потерпілої, обвинуваченого, його захисника.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1