Справа № 456/3177/18
Провадження № 1-кс/456/1103/2018
УХВАЛА
слідчого судді

"20" вересня 2018 р. Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щодо неповернення арештованого автомобіля та зобов`язання слідчого до вчинення дій,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати та припинити протиправну бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та зобов`язати слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 безоплатно повернути ОСОБА_6 , як законному володільцю, автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який незаконно утримується слідчим на приватній стоянці. В обґрунтування скарги покликається на те, що слідчим відділом Стрийського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001161 за фактом розслідування дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.08.2018 р. близько 13:00 год. в с. Гірне Стрийського району Львівської області на автодорозі сполученням «Київ-Чоп». Після огляду ДТП автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без жодної правової підстави незаконно утримується слідчим та не вживається жодних дій щодо негайного повернення власнику його транспортного засобу. 08.08.2018 р. слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області винесено ухвалу про накладення арешту на вказаний автомобіль, однак відповідно до п.4 ч.5 ст. 173 КПК України у даній ухвалі не зазначено про заборону обмеження розпоряджатись або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Жодних документів, всупереч вимогам п.4 ст. 165 КПК України, які б свідчили про законність вилучення в його підзахисного належного його автомобіля їм надано не було. Зазначає, що тривале зберігання вказаного автомобіля на стоянці може призвести до його знищення чи псування, а тому подальше утримання автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є незаконним та суттєво обмежує права його підзахисного та інтереси гарантовані Конституцією України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі та зазначив, що автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у ОСОБА_7 вилучено без жодних на те правових підстав, утримання вказаного автомобіля на приватній стоянці є незаконним та суттєво обмежує права та інтереси його підзахисного. Зазначив, що автомобіль утримується під відкритм небом, що може призвести до його знищення та пошкодження.

Прокурор ОСОБА_3 проти скарги заперечив та зазначив, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 у справі №456/3177/18 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки такий визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №001161. Вважає, що скаржник не навів нових доводів чи фактів, які б слугували підставою для задоволення скарги та повернення автомобіля марки«Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власнику.

Слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 проти скарги заперечив та зазначив, що автомобіль утримується на підставі ухвали слідчого судді про арешт майна, яка набрала законної сили.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, клопотань про витребування інших доказів, необхідних для розгляду скарги від сторін не надійшло, судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, заслухавши думку скаржника, який просить суд задоволити клопотання, слідчого та прокурора, які просять відмовити в задоволенні клопотання, перевіривши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

За правилами ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З ч.2 ст.237 КПК України вбачається, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 6 ст. 173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий не пізніше 48 годин після тимчасового вилучення майна під час обшуку не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0001161, відомості щодо нього внесені 05.08.2018 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2018 р. близько 13:00 год., легковий автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 зіткнувся з автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, а всіх учасників було доставлено в Стрийську ЦРЛ.

Встановлено, що за даним фактом працівниками Стрийського ВП ГУНП у Львівській області було розпочато кримінальне провадження від 05.08.2018 р. №0001161 з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України. Визначено групу слідчих до якої входить ОСОБА_4 ..

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2018 р. встановлено, що відповідно до протоколу протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 05.08.2018 року на автодорозі «Київ-Чоп» в с. Гірне по вул. Стрийська мало місце ДТП, з місця якого вилучено автомобілі марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 та марки «Volksvagen», р.н. НОМЕР_1 польська реєстрація. Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до кримінального провадження слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.08.2018 року оглянуті автомобілі марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 та марки «Volksvagen», р.н. НОМЕР_1 польська реєстрація визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 001161 від 05.08.2018 р., а відтак на вказані автомобілі накладено арешт.

12.09.2018 р., 13.09.2018 р. адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 слідчому Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надсилались клопотання про повернення транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власнику, однак, у задоволенні таких, постановами слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 13.09.2018 р. та 14.09.2018 р. відмовлено.

Суд вважає, що наведені скаржником у скарзі доводи про те, що в даному випадку має місце бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 є співвласником транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля, доданого скаржником до матеріалів скарги.

Суд вважає, що вилучення автомобіля протоколом огляду від 05.08.2018 р. та визнання його речовим доказом відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки за наявності відповідних підстав було необхідним для проведення відповідної експертизи, а відтак, безпідставними є доводи скаржника в частині незаконності дій слідчого та визнання його дій такими, що суперечать нормам кримінально-процесуального закону.

Суд вважає, що доводи, викладені скаржником про відсутність в ухвалі про накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до п.4 ч.5 ст. 173 КПК України вказівки на заборону обмеження розпоряджатись або користуватись майном такими, що не можуть слугувати підставою для визнання бездіяльності слідчого та зобов`язання повернути автомобіль, оскільки не відповідають вимогам кримінально-процесуального закону, з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

З наведеної норми кримінального-процесуального закону вбачається, що сам по собі арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, а тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Відсутність в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно вказівки на п.4 ч.5 ст. 173 КПК України про заборону обмеження розпоряджатись або користуватися майном не може слугувати належною підставою для застосування ст.169 КПК України, вказівка на яку міститься в п.1 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки жодна з підстав, зазначених у вказаній статті застосуванню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт, вказана ухвала слідчого судді, зі слів скаржника в апеляційному порядку не оскаржувалася, а отже, набрала законної сили, а тому відсутні підстави вважати, що вказаний автомобіль є тимчасово вилученим.

А відтак, відсутні підстави для застосування п.1 ч.1 ст.303 КПК України, яким передбачено що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, оскільки вказаний автомобіль не може вважатися тимчасово вилученим майном в розумінні ст.169 КПК України.

Не заслуговують на увагу інші наведені скаржником факти порушення слідчим процесуальних норм при вилученні автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та бездіяльності слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, що полягають у неповерненні арештованого автомобіля, а відтак, спростуванню не підлягають, оскільки є надуманими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.

Що стосується доводів скаржника, викладених в скарзі про те, що зберігання автомобіля може призвести до фактичного його знищення, то такі на увагу не заслуговують, з огляду на наступне.

Так, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.100 КПК України).

Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року, №1104, - до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно (пункт 27 Постанови КМУ від 19.11.2012 року, №1104).

З огляду на наведене, безпідставними є твердження скаржника про можливе знищення чи пошкодження автомобіля, слід зазначити, що скаржником не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували такі доводи. Крім того, вказана обставина, на яку покликлається скаржник ОСОБА_5 , вимагаючи повернення транспортного засобу, не є самостійною підставою для повернення вилученого майна відповідно до положень чинного законодавства.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення скарги в частині визнання та припинення бездіяльності слідчого, відсутні підстави і для задоволення вимоги скаржника про зобов`язання слідчого повернути вказаний автомобіль.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щодо неповернення арештованого автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та зобов`язання слідчого до вчинення дій, а відтак, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 21, 100, 167-169, 170, 171, 173, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щодо неповернення арештованого автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та зобов`язання слідчого до вчинення дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1