Номер провадження: 11-кп/785/658/18
Номер справи місцевого суду: 492/1245/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_11 , а також заперечення адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на апеляційну скаргу на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 01.02.2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Василівка, Арцизького району Одеської області, болгарин, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, працюючий в локомотивному депо м. Арциз Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 в якості відшкодування майнової шкоди 193 945,12 (сто дев`яносто три гривні дев`ятсот сорок п`ять гривень 12 копійок) та 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього стягнуто 213 945,05 (двісті тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 05 копійок).
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_12 щодо стягнення з ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди у розмірі, заявленому потерпілим відмовлено.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в якості відшкодування майнової шкоди 72 677 гривень 50 коп., та 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього стягнути 122 677 гривень 50 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_10 щодо стягнення з ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди у розмірі, заявленому потерпілим відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз: - автотехнічної експертизи №2540 від 26.10.2016 у розмірі 1101 (одна тисяча сто одна) грн. 00 коп.; - автотехнічної експертизи №2541 від 26.10.2016 у розмірі 1321 (одна тисяча триста двадцять одна) грн. 20 (двадцять) коп.; - транспортно-трасологічної експертизи №2539 від 26.10.2016 у розмірі 1541 (одна тисяча п`ятсот сорок одна) грн. 40 (сорок) коп.; - автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення №17-865 від 15.06.2017 у розмірі 1386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) грн. 00 коп.; - автотоварознавчої експертизи №205 від 22.09.2016 у розмірі 1237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 00 коп., а всього стягнути 5 200,60 (п`ять тисяч двісті гривень 60 коп.),
ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з вироку, 21 травня 2016 року, приблизно о 22 годинні 30 хвилин, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA» моделі «AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі проїжджої частини на 77 км. автодороги Т-1608 у м. Арциз з вул. Калмикова в бік вул. Лугової по вул. Леніна яка має уклон з перепадом висоти 13 см. на довжині 2.59 м., зі швидкістю приблизно 100 км/год., більш точну швидкість встановити не виявилось можливим, в порушення п.п. 12.1, 12.4, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, допустив злочинну недбалість, тобто, легковажно розраховував на свої вміння та наявний досвід водіння автомобіля, недостатньо оцінив значення дорожньої обстановки, що може викликати шкідливі наслідки, при проїзді ділянки дороги із закругленням наліво, яке має довжину хорди 71.7 м. з висотою сегменту 3.6 м., по ходу руху автомобіля, в порушення пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, згідно з яким обгін заборонено на крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки і не знизив її швидкість, маючи при цьому реальну можливість, в результаті чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху для здійснення маневру обгону, невстановленого транспортного засобу, по якій в цей час у зустрічному напрямку здійснював рух автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , внаслідок чого ОСОБА_9 допустив зіткнення на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_12 з його транспортним засобом.
В результаті ДТП, потерпіла ОСОБА_13 , пасажир автомобіля марки «TOYOTA», яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 162 від 15.11.2016 року, у вигляді закритої, внутрішньочерепної травми у формі забою головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку в тім`яній ділянці з права, які за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В результаті ДТП, потерпілий ОСОБА_14 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «MITSUBISHI», згідно висновку судово-медичної експертизи № 131 від 25.09.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої, внутрішньочерепної травми у формі забою головного мозку, рваної рани лівої вушної раковини, садна в ділянці лівого гомілково-ступеневого суглобу, які, за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В результаті ДТП, потерпілий ОСОБА_12 , який знаходився за кермом автомобіля «MITSUBISHI», згідно висновку судово-медичної експертизи № 204 від 31.01.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої, внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, рани підборіддя, рани правого плеча, рани верхньої третини правого стегна, закритої травми лівого колінного суглоба, які, за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Потерпілий ОСОБА_10 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «MITSUBISHI», згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 від 29.05.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої, внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, закритий перелом поперечних відростків 6 та 7 грудних хребців зліва, без зміщення відламків, закритий перелом 7-го лівого ребра, без зміщення відламків, закритий осколковий перелом криши і дна лівої вертлюжної впадини зі зміщенням відламків, рясні рвані рани лицевого відділу черепа, які ускладнилися травматичним шоком середнього ступеня тяжкості які, за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_10 , у вигляді рубців обличчя зліва, носу, деформації верхньої повіки з ліва (у внутрішньому куті не прикриває око), самі по собі з часом не зникнуть, і не змінять своїх властивостей та згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 24.07.2017 року вказані рубці спотворюють обличчя та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію невиправного спотворення обличчя. В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи основне покарання, призначене ОСОБА_9 та розмір майнової шкоди, просить змінити вирок в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 50 000 грн. в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, та постановити нову ухвалу, якою збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 200 000 гривень, з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, посилаючись на те, що вирок ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд в мотивувальній частині вироку послався, але, при цьому, не врахував роз`яснень, зазначених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з внесеними змінами, а тлумачив їх на власний розсуд, внаслідок чого ухвалив вирок з порушенням норм матеріального і процесуального права, не врахував викладені в судовому засіданні потерпілим (позивачем) ОСОБА_10 наслідки, спричинені йому внаслідок ДПТ, а саме, біль, фізичні та душевні страждання, інвалідність, внаслідок чого було повністю змінено його спосіб життя, та не навів відповідних та належних доводів на обґрунтування прийнятого рішення.
В запереченні на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 просить залишити вказану скаргу без задоволення, посилаючись на те, що при постановленні вироку суд дотримався вимог чинного законодавства України, та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, Заслухавши доповідача, представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та наголосив, що потерпілий ОСОБА_10 проходить тяжке і тривале лікування, не має можливості повноцінно працювати, внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень, адвоката ОСОБА_7 на підтримку обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав апеляцію безпідставною, та наголошував, що шкода також стягнута і на користь іншого потерпілого ОСОБА_15 , тяжкість характеру тілесних ушкоджень не оскаржувалася, обвинуваченого, який повідомив, що потерпілому ОСОБА_15 заподіяну шкоду погасив майже повністю, ОСОБА_10 пропонував 120 000 грн., але той відмовився, прокурора, який вважав за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого не вбачається.
Суд першої інстанції, приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, з`ясувавши, думку учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються, розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частинами 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Суд першої інстанції, прийнявши до уваги те, що ОСОБА_9 протягом тривалого часу ніяких спроб відшкодувати заподіяну ним шкоду не здійснював, а також врахувавши стан здоров`я кожного з потерпілих, їх переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості, затраченого часу та зусиль, необхідних для відновлення здоров`я, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку щодо оцінки завданої моральної шкоди потерпілому ОСОБА_12 в розмірі 20 000,00 гривень а потерпілому ОСОБА_10 50 000,00 гривень, виходячи з того, що саме такі суми відшкодування моральної шкоди не будуть становити надмірного тягаря для винного, загальних засад судочинства, конкретних обставин провадження та даних про особу винного, зокрема, його майнового стану, а також, що з ОСОБА_9 стягнуто значну суму на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП на користь потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , а також моральної шкоди на користь ОСОБА_16 , дотримавшись при цьому вимог чинного законодавства України, Конституції України, та інших законодавчих актів, що регулюють відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 є необґрунтованими, та задоволенню не підлягають, а вирок суду є законним та зміні не підлягає.
Керуючись ст. ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Арцизького районного суду Одеської області від 01.02.2018 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4