Справа № 351/2428/17
Провадження № 11-кп/779/166/2018
Категорія ст.185 ч.3КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000058 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 22 березня 2018 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завалля Снятинського району Івано Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 04.03.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.15 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин та доведеності вини його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, вважає призначене покарання несправедливим та занадто суворим. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував обставини, на які захисник звертав увагу у дебатах, а саме, на молодий вік обвинуваченого та те, що він скоїв злочин вперше. Окрім цього, суд не зазначив у вироку жодного слова щодо позиції захисника.

Просить вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року змінити та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зараховано в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 23.02.2018 р., згідно ухвали слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області по кримінальному провадженні за № 0000031 від 18.02.2018 р.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Так, в третій декаді грудня 2016 року діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки електричних моторів пішли до недіючого млина розташованого по АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, проникли в середину приміщення млина, де побачили електричні мотори, які вирішили таємно викрасти. Усвідомлюючи, що за один раз вони не зможуть винести всі речі, які мали на меті викрасти і для реалізації злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна необхідно вчинити ряд тотожних дій, обвинувачені вирішили викрадати чуже майно частинами.

Протягом грудня 2016 року лютого 2017 року, реалізуючи свої злочинні умисли спрямовані на крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, неодноразово разом приходили до приміщення недіючого млина та таємно викрадали частинами бувші у користуванні електричні мотори, які переносили до господарства ОСОБА_8 та якими розпорядились на власний розсуд. Завданими діями обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 34 400 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначений вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не оскаржувався. Апеляційну скаргу подано захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого

ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого групою осіб поєднаному з проникненням у приміщення та про кваліфікацію таких дій обвинуваченого за ст. 185 ч.3 КК України за обставин, викладених у вироку є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Тому на думку колегії суддів, доводи захисника ОСОБА_10 в апеляційній скарзі з приводу того, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та дані про особу винного, є безпідставними, оскільки всі переліченні захисником ОСОБА_10 в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Окрім цього, судом першої інстанції враховано дані на особу обвинуваченого, а саме те, що він ніде не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, згідно висновку органу пробації, у нього середній ризик вчинення повторного правопорушення.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України .

Окрім цього, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України для зміни вироку суду першої інстанції, так як суд призначив покарання, яке відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, як і не встановлено обставин для застосування ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, як необґрунтовану, оскільки доводи даної апеляційної скарги повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити - без задоволення, а вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 22 березня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5