справа № 201/9141/18
провадження № 1-кс/201/5525/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 серпня 2018 року надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що ним 14 липня 2018 року до прокуратури Дніпропетровської області було направлено, подано заяву про розгляд його клопотань в конкретному кримінальному провадженні, що виконано не було, надана поверхнева відповідь, а тому він цією скаргою заявляє як заяву про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України (стосовно конкретних громадян прокурорів і слідчих), заява і ця скарга була прийнята, але відомості заяви до ЄРДР внесені не були, що заявник вважає неправомірним. Відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Заявник звернувся до суду зі скаргою і просив визнати таку бездіяльність слідчого, прокурора протиправною і зобов`язати відповідну особу цієї прокуратури внести до ЄРДР відомості заяви про кримінальне правопорушення.

Заявник наполягав на вимогах скарги, просив її задовольнити, визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати вказану відповідну особу вчинити певні дії, задовольнивши скаргу в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В звернені до суду скаргу не визнав, вважав за можливе її розгляд без його участі і просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на положення ст. 306 КПК України.

З`ясувавши позицію і думку сторін, дослідивши і оцінивши скаргу, матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З фактичних обставин справи витікає, що скаржник звернувся до прокурора Дніпропетровської області з заявою про вчинення, на його думку, злочину прокурором прокуратури області ОСОБА_4 шляхом порушення його основоположних прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з рішеннями (процесуальними) суду у конкретній цивільній, кримінальній справах і його суб`єктивної оцінки вказаних рішень.

Крім того, слід зазначити, що можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляд справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій. Процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

З фактичних обставин справи витікає, що скаржник звернувся 14 липня 2018 року до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про розгляд його клопотань в конкретному кримінальному провадженні, що, на його думку, виконано не було, надана поверхнева відповідь, а тому він цією скаргою заявляє як заяву про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України (стосовно конкретних громадян прокурорів і слідчих), заява і ця скарга була прийнята, але відомості заяви до ЄРДР внесені не були, що заявник вважає неправомірним. Але судом встановлено, що на вказану заяву заявнику на час звернення до суду вже надано було обгрунтовану відповідь, заявнику і раніше надана відповідь і роз`яснення (про його звернення, обгрунтованість заяви, оцінку обставин, підслідність та інш.), проводиться додаткова перевірка вкладених ним обставин, судом вже виносилася ухвала по аналогічній скарзі цього ж заявника з викладенням обставин і мотивів прийняття вказаного судового рішення, належних доказів іншого належного звернення заявника про вказаний злочин суду не надано, а питання кваліфікації злочинних дій віднесено до компетенції слідчого, прокурора, процесуального керівника, а не заявника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що підстав вносити відомості до ЄРДР немає на підставі цієї скарги. В тому провадженні, про яке говорить заявник і що можливо є в провадженні цього чи іншого судді, слідчого, дії проводяться, надаються відповіді, заявник фактично їх оскаржує до суду, виносяться ухвали судом, тобто бездіяльність тут відсутня.

Отже заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про обставини і ознаки саме зазначеного заявником злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з діями суддів, прокурора чи слідчого у конкретній справі, по конкретному зверненню і його суб`єктивної оцінки вказаних дій.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на скарзі, оскільки воно спростовується вищенаведеним і ніякими іншими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку, факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, суд вважає вимоги скаржника не обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 214, 303-307 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1