Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/169/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, безробітного, не одруженого, без утриманців, мешканця /без реєстрації/: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 89 КК України не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 19 години 00 хвилин 09 квітня 2018 року до 19 години 00 хвилин 07 червня 2018 року, без визначення застави.
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, попередньо його дії органом досудового розслідування кваліфіковані як вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, зокрема, наразі встановлено, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , 09 квітня 2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці.
Ухвалою слідчого судді постановлено клопотання старшого слідчого СВ Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, та, відповідно застосувати стосовно підозрюваного вказаний запобіжний захід на строк 60 днів, без визначення застави.
Своє рішення слідчий суддя місцевого суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та постановив судове рішення, яким обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Рішення слідчого судді є незаконним, оскільки не відповідає фактичним обставина справи, а висновки суду не підтверджуються доказами. дослідженими в судовому засіданні.
Ризику, що підозрюваний намагатиметься переховуватися від досудового розслідування чи суду, не підтверджено, доказів цього стороною обвинувачення не надано.
Вчиняти нові злочини ОСОБА_8 не має намірів, виїжджати з місця свого проживання не збирається.
В ухвалі слідчого судді не зазначено причин, за яких є неможливим застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та в його інтересах адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, подану адвокатом, просили скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підозра ОСОБА_8 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, як зокрема: протоколами огляду місця події, актом про застосування службової собаки, лікарським свідоцтвом про смерть, протоколами допиту свідків, поясненнями підозрюваного ОСОБА_9 , про те, що злочин, наслідком якого стала смерть людини, було здійснено ОСОБА_8 .

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 , неодружений, без утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків.

Також, як встановлено, підозрюваний безробітний, сталого грошового заробітку не має, джерелом існування є періодичні сезонні підробітки, проживає без реєстрації у Кіровоградському районі.

Наразі, підозрюваний не має судимості, проте, слід взяти до уваги як характеристику особи підозрюваного, що останній у минулому притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого умисного корисливого злочину, поєднаного із застосуванням насильства: 07.07.2005 року вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ст. ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Враховуючи наведене і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, у межах даного кримінального провадження тільки розпочато досудове розслідування, проведено не всі необхідні слідчі дії, тож можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику вчинити незаконний вплив на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Щодо посилань сторони захисту на час затримання підозрюваного, який фактично різниться із тим, що зазначений досудовим розслідуванням в протоколі затримання, - вказане було предметом оцінювання під час розгляду клопотання слідчим суддею, а відтак, - постановлено строк затримання вважати як 19 година 00 хвилин 09 квітня 2018 року, - так як зазначив підозрюваний, а не як те зазначено в протоколі затримання.

Тож, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2018 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 19 години 00 хвилин 09 квітня 2018 року до 19 години 00 хвилин 07 червня 2018 року, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4