Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1525/18

Справа № 711/3998/18

18 травня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретар - ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, кримінальне провадження №0000501,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_5 , бажаючи припинення діяльності підприємств «Українська Національна Лотерея», яка здійснюється за адресою: АДРЕСА_3 , - весною 2018р. запропонував ОСОБА_8 підшукати осіб, які за винагороду в сумі 500 доларів США знищать шляхом підпалу майно вищезазначеного підприємства.

У подальшому, наприкінці квітня-початку травня 2018р. ОСОБА_8 , діючи на виконання досягнутої із ОСОБА_5 домовленості, підшукав та домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які погодилися на вчинення даного злочину за раніше обумовлену суму в розмірі 500 доларів США. При цьому ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що замовником злочину є ОСОБА_5 , який і виплатить обумовлену винагороду.

11.05.2018р. близько 04 год. 00хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відчинили вхідні двері за місцем розташування закладу підприємства «Українська Національна Лотерея» (вул. Шевченка, 167, м. Золотоноша, Черкаська область) та вкинули легкозаймисту суміш, яка знаходилась у заздалегідь приготовленій ними скляній банці, усередину вказаного приміщення, чим спричинили пожежу.

Внаслідок таких дій, дві особи, які перебували у приміщенні, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , загинули, а дві особи отримали тілесні ушкодження у вигляді опіків: а саме касир-оператор ОСОБА_12 опіки лівої руки; охоронець грального закладу ОСОБА_13 - опіки нижніх та верхніх кінцівок 1, 2 та 3 ступенів та 40% опіків усього тіла. Також, внаслідок пожежі знищено майно закладу у вигляді меблів та комп`ютерної техніки, що належить ОСОБА_14 ..

По даних обставинах розпочато досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000501 від 11.05.2018р..

Крім того, під час проведення обшуку 16.05.2018р. за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , - було виявлено та вилучено патрони у кількості 12 штук, які споряджені еластичними кулями, та пістолет марки «Zoraki» із маркувальними написами НОМЕР_1 з патронами в кількості 7шт калібру 9мм спорядженими еластичними кулями, які ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав до 16.05.2018р..

16.05.2018р. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 17.05.2018р. йому було письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, тобто в умисному знищенні та пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб шляхом підпалу, що спричинило загибель людей, та придбанні і зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання і наполягали на його задоволенні.

Захисники заперечили проти доводів прокурора посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність правових підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Просили відмовити у задоволенні клопотання. Також зауважили щодо відсутності підстав для затримання підозрюваного.

Підозрюваний пояснив, що до подій щодо підпалу приміщення грального закладу не має ніякого відношення. По обставинах придбання та зберігання пістолету без відповідного дозволу не заперечив своєї причетності до таких подій і пояснив, що щиро розкаюється у такому вчинку. Зауважив, що не заперечує за необхідності застосування до нього запобіжного заходу, але без позбавлення волі, щоб мати можливість турбуватись про свою сім`ю.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000501, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, прихожу до наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений до суду після фактичного затримання, що відбулось 17.05.2018р. о 05год 50хв без ухвали слідчого судді, в порядку передбаченому п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України. Щодо доводів підозрюваного, що фактичне його затримання відбулося 16.05.2018р. о 22год 07хв, то слід звернути увагу, що фактичний момент затримання має важливе значення, оскільки від цього моменту починають спливати строки тримання особи під вартою. Беручи до уваги, що доводи підозрюваного про фактичний час його затримання підтверджуються обставинами проведення обшуку, то фактичний час затримання слід вважати 16.05.2018р. о 22год 10хв, але навіть в такому випадку на момент проведення судового засідання строк тримання під вартою підозрюваного без судового рішення не сплинув. При цьому саме затримання підозрюваного обумовлено положеннями п.1 ч.1 ст.208 КПК України внаслідок виявлення ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про що зазначено в протоколі затримання. Отже в даному випадку затримання підозрюваного і тримання його під вартою є виправданим, і з боку правоохоронних органів відсутнє зволікання з доставкою такої особи до слідчого судді для вирішення питання про її подальше тримання під вартою.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази (протоколи оглядів місця події, протоколи допитів свідків, протокол огляду предметів, письмові пояснення ОСОБА_10 , лікарське свідоцтво про смерть, протокол затримання ОСОБА_5 , протокол проведення обшуку, повідомлення про підозру ОСОБА_5 тощо), вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.194 , ч.1 ст.263 КК України, тобто умисних тяжких злочинів, покарання за які передбачає можливість позбавлення волі на строк до десяти років.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, обставини наявності зв`язків між ОСОБА_5 та виконавцями підпалу і безпосереднім замовником такого діяння ОСОБА_8 , та особливості подій, що передували підпалу, в контексті особливостей життєдіяльності таких осіб не вказують на наявність прямого зв`язку ОСОБА_5 з подією підпалу, проте у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

В частині підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, то слід звернути увагу, що вилучений у підозрюваного пістолет марки «Зоракі» споряджений патронами з еластичними кулями, що свідчить про ознаки використання такого пістолету не за призначенням з використанням засобів травматичного призначення. Зазначені обставини також в достатній мірі свідчать про обґрунтованість підозри по таких обставинах на даній стадії досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини є доведеними та обґрунтованими.

Натомість слід звернути увагу, що в даному випадку ризик переховування підозрюваного обґрунтовується лише тяжкістю покарання, яке загрожує у випадку доведеності його вини. В той же час наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, наявність нерухомого майна та особисті дані (рівень освіти, відсутність судимостей т.і.) суттєво знижують ступень актуальності такого ризику, а отже його значення на даній стадії досудового розслідування є опосередкованим.

Натомість, цілком обґрунтованими є доводи прокурора, щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, що враховуючи особливості вчиненого злочину та значення показань таких осіб для повноти та об`єктивності досудового розслідування має вкрай важливе значення.

Об`єктивними є і доводи прокурора щодо наявності ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, оскільки останній не має стабільних доходів, але має потребу у забезпеченні своєї сім`ї, що обумовлює необхідність пошуку місця роботи, внаслідок чого існує ймовірність залишення підозрюваним місця проживання, що ускладнюватиме прийняття ним участі у проведенні слідчих дій. До того ж на теперішній час обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, не встановлено повного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та свідків таких подій, внаслідок чого існує висока вірогідність спілкування підозрюваного з такими особами, задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування.

Так само обґрунтованим є доводи прокурора щодо наявності високого ступеню ймовірності продовження підозрюваним протиправної поведінки, враховуючи що під час проведення обшуку за місцем його проживання було виявлено та вилучено зброю, яку він придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Беручи до уваги, що підозрюваний є мисливцем і добре обізнаний з правилами поводження зі зброєю, то такі обставини свідчать про його нездатність самостійно дотримуватись належної правомірної поведінки у суспільстві.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 тяжких злочинів та наявність вищезазначених ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю і малолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

Разом з тим, підозрюваний зареєстрований за однією адресою, а фактично проживає за іншою, офіційно не працевлаштований, не має стабільних доходів, не сприяє з`ясуванню обставин під час досудового розслідування і на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, направлених проти власності та громадської безпеки, що призвело до особливо тяжких наслідків. До того ж обставини відшукання вилученого пістолету, який зберігався у шафі в прихожій кімнаті, тобто у загальнодоступному місці, а також іншої наявної в помешканні ОСОБА_5 мисливської зброї та набоїв, більшість з яких зберігалась з порушенням порядку, передбаченого законом, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин вважаю, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного та особливості події кримінальних правопорушень (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні т.і.), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення або є свідками таких подій, що має особливо важливе значення в даному ивпадку на ранній стадії досудового розслідування, а також продовження протиправної діяльності. При цьому слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступень ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Варто зауважити, що зберігання за місцем проживання вогнепальної зброї з порушенням порядку її зберігання, що в даному випадку мало місце, створює неабияку загрозу для життя та здоров`я як самого підозрюваного так і членів його сім`ї, серед яких є малолітня дитина. Обставини подій кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання наслідків, внаслідок використання особливо небезпечних предметів та засобів, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, репутацію за місцем проживання, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків т.і.), ступень суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, направлені проти власності, життя і здоров`я інших осіб, громадської безпеки та встановлених в суспільстві правил поведінки, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
В даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню в контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступень обґрунтованості підозри, прихожу до висновку, що в даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, в даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний в першу чергу забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, розмір доходів, особливості життєдіяльності (зокрема, наявність коштовного майна за місцем проживання, достатньо значних сум готівкових коштів в іноземній та національній валюті, виявлених під час обшуку), а також обставини кримінального правопорушення і ступень тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 100 000грн, оскільки застава в меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що в даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 діб, тобто в межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Проте, враховуючи сумніви щодо моменту фактичного затримання підозрюваного, задля недопущення граничного строку тримання особи під вартою під час досудового розслідування, то виправданим є застосування запобіжного заходу в період до 15 липня 2018 року включно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити заставу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не виїжджати за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали визначити до 15 липня 2018 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захисникам, слідчому і прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1