Справа № 359/6012/18
Провадження № 1-в/359/348/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, -

в с т а н о в и в :
Як зазначено у клопотанні, 28.09.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області виніс вирок у кримінальній справі №1-59/10, яким визнав ОСОБА_4 винною у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 4, 358 ч. 2 КК України і призначив покарання, за ст. 190 ч. 4 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належало їй на праві особистої власності. В даному вироку зазначено, що початок строку відбування покарання Засудженій рахувати з 28.09.2010 року.
23.03.2011 року Апеляційний суд Київської області виніс ухвалу якою, вирок суду першої інстанції змінив в частині призначення покарання ОСОБА_4 . Зазначене свідчить про те, що вирок суду першої інстанції із наступними змінами суду апеляційної інстанції набув законної сили 23.03.2011 року.В подальшому, ухвалу суду апеляційної інстанції від 29.03.2011 року було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних та кримінальних справ від 08.11.2011 року, а справу відправлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. За результатами апеляційного провадження, Апеляційний суд Київської області ухвалою від 29.05.2013 року залишив без змін вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 .
Таким чином, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2010 року набрав законної сили саме 29.03.2011 року, а не 29.05.2013 року, оскільки суд апеляційної інстанції, своєю ухвалою від 29.03.2011 року, не скасовував вирок суду першої інстанції, а лише змінив його в певній частині.На виконання даного положення кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції 27.11.2017 року видав розпорядження про виконання вироку суду, що набрав законної сили. Зазначене розпорядження було виконане Бориспільським ВП ГУ НП в Київській області 18.01.2018 року шляхом затримання засудженої за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 (копія листа №973 від 18.01.2018 року додається до клопотання). Однак, засуджена підлягає звільненню від відбування покарання, оскільки з моменту набрання законної сили судовим рішенням (29.03.2011 року) до моменту виконання судового рішення (18.01.2018 року) пройшло майже сім років. Станом на сьогодні, виконання вироку суду першої інстанції є недоцільним. Це пояснюється тим, що Засуджена у цей період не вчинила нового злочину, що свідчить, про «правове» виправлення Засудженої та втрату нею суспільної небезпечності. У зв`язку з чим застосування до Засудженої покарання є зайвим, так як воно не матиме належного карального і попереджувально-виховного впливу на Засуджену.
Дослідивши клопотання із додатками, суд вважає, що потрібно відмовити у його прийняття з таких підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1,10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку засудженої ОСОБА_4 , представник якої звернувся до суду, можливе лише в разі визначення обставин зазначених у клопотання, а також наданням відповідних доказів, які підтверджують обставини, якими захисник обґрунтовує свої вимоги.
Однак під час розгляду даного клопотання встановлено, що копія вироку Бориспільського міськрайонного суд від 28 вересня 2010 року, яка міститься у матеріалах справи, унеможливлює ознайомлення із його змістом, так як ксерокопіювання здійснено технічно безграмотно.
При цьому, суддя зазначає, що відсутня в матеріалах справи належним чином зробленої копії вироку Бориспільського міськрайонного суд від 28 вересня 2010 року, якими захисник обґрунтовує наявність порушеного права, унеможливлює задоволення вимог такої особи.
Більше того, суддя Бориспільського міськрайонного суду позбавлений можливості ознайомитися із матеріалами кримінальної справи № 1-59/10 оскільки, на даний час справа знаходиться на розгляді у Верховному суді України
Таким чином, вказані обставини унеможливлюють прийняття суддею об`єктивного рішення щодо порушеного у клопотанні питання.

Враховуючи те, що діючими нормами КПК України суду не надано повноважень збирати докази у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування заявлених до суду вимог, а також положення ст. 380 КПК України, суд вважає, що слід відмовити у прийнятті клопотання, поданого адвокатом ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 380, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У прийнятті клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1