Справа № 496/21/18
Провадження № 1-кп/496/12/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
В судовому засіданні від прокурора Іллічівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти вказаного клопотання.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного.
Згідно до статті 200 КПК України, прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що обвинувачений не з`явився у п`ять поспіль судових засідань, які призначались на 21.02.2018 року, 27.03.2018 року, 15.05.2018 року, 18.06.2018 року, 20.08.2018 року.
До місця проживання обвинуваченого неодноразово здійснювали виїзд працівники поліції для вручення повістки з метою її вручення для виклику в суд, але від отримання повістки відмовлявся та повідомляв, що ні в який суд він прибувати не буде та просив про це повідомити. Після чого заходив в квартиру та на виклики не реагував. В подальшу, в наступні візити поліцейського, обвинувачений з квартири не виходив та ігнорував виклики. Вказане підтверджується рапортами поліцейських від 26.03.2018 року, 15.05.2018 року, 18.06.2018 року.
Ухвалу Біляївського районного суду від 18.06.2018 року про здійснення приводу обвинуваченого виконати не вдалось через те, що з квартири ніхто не виходив за адресою проживання, у зв`язку з чим місцезнаходження ОСОБА_4 поліцейському не вдалось встановити, що підтверджується рапортом від 20.08.2018 року.
З цих обставин, обвинуваченого, ухвалою від 20.08.2018 року було оголошено в розшук.
Тобто, обвинувачений не виконував обов`язки, покладені на нього судом та переховувався від суду, порушивши зобов`язання покладені на нього судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Суд враховує те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, об`єктом якого є посягання на життя та здоров`я громадянина (працівника поліції), що є непорушним принципом національного та міжнародного права. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює на принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме непорушності порушення прав та свобод громадянина, що є найвищими соціальними цінністями в Україні.
Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, підозра є обґрунтованою, перебував у розшуку, з метою запобігти ухилення його від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, наявні правові підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на 60 днів.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на 60 діб, з 31 серпня 2018 року по 30 жовтня 2018 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ОСІ.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

31 серпня 2018 року