Справа №585/2682/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/547/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горове, Роменського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 25.01.2017 р. Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олексіївка, Роменського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Анастасівка, Роменського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , вважаючи, що призначене йому судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості, просить частково скасувати вирок від 26.02.2018 року та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно до відбуття ОСОБА_9 покарання за цим вироком та покарання за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 25.01.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначено виконувати самостійно.

В частині пред`явленого обвинувачення щодо викрадення металевої ємності у потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_9 визнано невинуватим та виправдано за цим епізодом на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Також зазначеним вироком ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_15 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_14 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_14 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_12 9135 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2900 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в дольовому порядку 263 грн. 88 коп., тобто по 181 грн. 94 коп. коштів за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вирок відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_14 не оскаржувався.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що з урахуванням всіх встановлених судом пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочинів, фактично повного відшкодування спричинених збитків, наявності на утриманні малолітніх дітей, а також того, що він займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має постійне місце проживання, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра, суд призначив йому занадто суворе покарання. Також апелянт вказує, що призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції врахував складену органом з питань пробації досудову доповідь, яка має суперечності, де зазначено, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а в іншому абзаці вже зазначено, що його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства.

У поданих на апеляційну скаргу обвинуваченого запереченнях, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_17 , вважаючи апеляційні вимоги ОСОБА_9 необгрунтованими, просить вирок суду залишити без зміни, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_9 , в ніч з 25.01.2016 р. на 26.01.2016 р., точний час вчинення злочину судом не встановлено, приїхав на автомобілі марки «Фіат Скудо» до господарства ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_4 , де зайшов на територію двору та шляхом розбиття скла вікна, проник до приміщення гаражу, звідки вчинив крадіжку двигуна до човна марки «Нептун № 23» та «Вихрь № 30», завдавши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , 14.02.2016 року, близько 01.00 год., приїхали автомобілем марки «Фіат Скудо» до господарства ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 , де, діючи повторно, зайшли на територію двору та шляхом проникнення до приміщення сараю, викрали корову породи українська червоно-ряба молочна, вартістю згідно висновку експерта 9135 грн. 00 коп.

Також, 27.04.2016 року, в нічний час доби, близько 01 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , прийшли до господарства ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_6 , де, діючи повторно, зайшли на територію двору господарства та шляхом проникнення до приміщення сараю, викрали корову українську червоно-рябу молочну, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 17000 грн.

Крім того, 07.05.2016 року, близько 00.15 год., ОСОБА_9 , на автомобілі марки «Мерседес 207», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав у АДРЕСА_7 , де, діючи повторно, зайшов через хвіртку на огороджену територію подвір`я ОСОБА_21 та проник в середину приміщення сараю, звідки викрав корову, червоно-молочну, 2008 року народження, заподіявши майнову шкоду ОСОБА_21 на суму 16000 грн.

Крім того, 07.05.2016 року, близько 03 год., ОСОБА_9 , на автомобілі марки «Мерседес 207», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав на АДРЕСА_8 , де зайшов на територію подвір`я ОСОБА_22 та проник в середину приміщення сараю, звідки викрав корову червоно-рябу, 2014 року народження, заподіявши майнову шкоду ОСОБА_22 на суму 15000 грн.

Також ОСОБА_9 органами досудового розслідування обвинувачувався у тому, що 05.01.2015 року, в невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи на території садового товариства «Черемушка» с. Житнє, Роменського району на території одного з огороджених дачних ділянок, вчинив крадіжку металевої ємності циліндричної форми об`ємом 4 метри кубічних, належної ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10000 грн.

По даному епізоду обвинувачення ОСОБА_9 судом визнаний невинуватим та виправданий на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 його захисника ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, та потерпілих які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, вирок в частині засудження обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в апеляційній скарзі не оспорюються, а отже в апеляційному порядку не перевіряється.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_9 та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом і яким судом була надана належна оцінка у вироку суду, що в апеляційній скарзі не заперечується, а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом також не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що призначене йому покарання без застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через суворість, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до ст.69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно не справедливим.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема з вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу ОСОБА_9 , а саме ті обставини, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів шляхом правдивих показів в суді, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та часткове відшкодування збитків потерпілим, обставиною, що обтяжує покарання суд обґрунтовано визнав вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Таким чином, врахувавши ці та інші обставини кримінального провадження, зокрема й ті, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально та про відсутність підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, але знайшов за можливе і необхідне призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою той засуджується, у виді 3 років позбавлення волі та остаточно визначив покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, ухваливши покарання за цим вироком та покарання за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 25.01.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробовування з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.

Покарання, його вид і строк у відношенні обвинуваченого визначено судом першої інстанції правильно, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи ж обвинуваченого ОСОБА_9 , які наведені ним в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

При цьому, колегія суддів вважає, що щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів шляхом правдивих показів в суді, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та часткове відшкодування збитків потерпілим, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання, з огляду на мотив, спосіб, характер, кількість епізодів та суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, не є такими, що суттєво знижують його тяжкість, а інші дані про особу обвинуваченого: займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має постійне місце проживання, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра є характеризуючими ОСОБА_9 даними, яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обрані покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Безпідставними знаходить колегія суддів і посилання обвинуваченого на те, що судом врахована складена органом з питань пробації досудова доповідь, яка має суперечності. У відповідності до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Тобто, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, думка органу пробації не є обов`язковою для суду, суд її лише приймає до відому та може врахувати при призначенні покарання. Натомість, колегія суддів зазначає, що в досудовій доповіді органу пробації серед іншого зазначено про наявність високого ризику вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства. Саме цей висновок жодним чином не вказує на можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства. У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення покарання обвинуваченому з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин вчинення злочинів, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання (вчинення злочину щодо осіб похилого віку), судом першої інстанції прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про необхідність призначення ОСОБА_9 виду покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства позбавлення волі.

Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому на підставі ст.69 КК України чи застосування щодо нього положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування судового рішення не виявлено.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України, а судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, про що просив апелянт, колегія суддів залишає апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року відносно ОСОБА_9 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5