Справа № 409/3465/15-к
Провадження № 11-кп/782/279/18
«10» вересня 2018 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України за вироком суду,-
В С Т А Н О В И Л А :
30 липня 2018 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з клопотанням про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України за вироком суду.
Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено за необґрунтованістю.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нової ухвали про перерахунок йому строку ув`язнення з 03.11.2015 року по 21.06.2017 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, із розрахунку день за два, в загальній кількості 1194 дні та зарахувати їх до строку відбування покарання за вироком суду від 25 березня 2016 року.
В судове засідання апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Однак зазначених вимог закону судом дотримано не було з огляду на таке.
Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України за вироком, суд першої інстанції зазначив, що вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року засудженому ОСОБА_6 вже було зараховано у строк покарання період його попереднього ув`язнення з 03.11.2015 року по день ухвалення вироку 25.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Між тим, з такими висновками суду не погоджується колегія суддів виходячи з наступного.
Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-XII, з наступними змінами, попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яка набула чинності 21 червня 2017 року) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
До 20.06.2017 року діяла попередня редакція вказаної частини статті, що передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення у тому самому кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).
У порядку підготовки до апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції були витребувані та досліджені відомості про постановлення вироку відносно ОСОБА_6 та набрання ним законної сили.
Згідно копії вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року (а.с.46-51) ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
За цим же вироком, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, було зараховано у строк відбування покарання засудженого ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 03.11.2015 р. по день ухвалення вироку 25.03.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Однак, як свідчать надані апеляційному суду відомості (а.с.45), вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 14 червня 2016 року. Отже, згідно приписів ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, у строк призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 повинно бути зараховано строк його попереднього ув`язнення з 03.11.2015 р. по день набрання вироку законної сили, тобто по 13 червня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, зазначені вимоги закону не були враховані судом першої інстанції та суд помилково дійшов висновку про необхідність відмовити засудженому ОСОБА_6 у задоволенні його клопотання про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи засудженого ОСОБА_6 про необхідність зарахування у строк відбування покарання строку його попереднього ув`язнення до 21.06.2017 року, тобто до дати, з якої набрала чинність нова редакція ч.5 ст.72 КК України, оскільки вони суперечать вищенаведеним нормам кримінального законодавства. З дня набрання вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 законної сили, тобто з 14 червня 2016 року, припиняється дія попереднього ув`язнення та починається обчислення строку відбування призначеного покарання.
Відповідно до положень ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст.413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 та ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України за вироком суду - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строків відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України за вироком суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), у строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні, з 03.11.2015 р. по день набрання вироку законної сили, тобто по 13 червня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3