Дата документу 08.08.2018 Справа № 554/6136/18
Справа № 554/6136/18
Провадження № 1-кс/554/7308/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 03.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
30.07.2018 року, близько 07.25 годині, невідома особа, шляхом вільного доступу з автомобіля марки CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 , вчинила крадіжку мобільного телефону марки "Самсунг", який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

03.08.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 добровільно надав для огляду та подальшого вилучення мобільний телефон "СамсунгG 350 Е», ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , 2.) НОМЕР_3 , який було оглянуто та вилучено.

03.08.2018 року вказаний вище мобільний телефон "СамсунгG 350 Е», ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , 2.) НОМЕР_3 було визнано речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд без його участі.
Володілець майна в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон "Самсунг G 350 Е», ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , 2.) НОМЕР_3 , який було вилучено під час огляду 03.08.2018 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 .

Вище вказана річь будуть знаходиться у ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області на тимчасовому зберіганні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1