Справа № 755/9776/17
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_3 про оголошення у розшук та надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із скасуванням звільнення останньої від відбування покарання за вироком суду,

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До суду надійшло клопотання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженої з її оголошення в розшук, оскільки вона покладені на неї у порядку ст. 76 КК України обов`язки не виконує, місце знаходження не відоме.
У судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають … після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) … органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Тобто, системний аналіз зазначених правових норм імперативно свідчить про те, що про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком може бути вирішене судом за місцем проживання засудженого на момент подання до суду такого клопотання.
Однак, як убачається з даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС засуджена по м. Києву не значиться (а.о.с. 24).
Про те, що засуджена не мешкає у м. Києві свідчить і те, що вона системно не з`являється на реєстрацію до заявника.
За таких умов, вищезазначені дані свідчать про те, що засуджена, на час розгляду цього клопотання заявника у Дніпровському районі м. Києва не проживає.
Розгляд же цього клопотання Дніпровським районним судом м. Києва по суті призведе до істотних порушень КПК України та незалежно від наслідків такого розгляду до скасування прийнятого судового рішення, як такого, що прийняте не уповноваженим складом суду та судом.
З ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року в справі № 5-7149впс15 слідує, що зміна підсудності розгляду клопотання поданого заявником в порядку статей 537, 539 КПК України процесуальним законом не передбачена.
Також, слід зазначити, що інспектор подав до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженої та її оголошення в розшук з наданням дозволу на затримання, однак в силу положень ст.ст. 537, 539 вказаного Кодексу та їх конструкції, за наслідками розгляду клопотань такого типу суд має можливість постановити тільки судове рішення про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком і все, вищевказані статті цього Кодексу не регламентують питання розгляду клопотання про розшук особи чи надання дозволу на затримання особи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання заявника, за своєю суттю, є сумнівним, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), а тому останнє, з урахуванням норм ч. 6 ст. 9, ст. 7 КПК України, підлягає поверненню заявнику для приведення у відповідності до норм КПК України, КВК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 369-372, 372,392, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_3 про оголошення у розшук та надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із скасуванням звільнення останньої від відбування покарання за вироком суду - повернути заявнику для виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, КВК України.
Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до належного суду згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України в порядку КПК України.
Матеріали особової справи стосовно засудженого повернути до Дніпровського районного сектору Київського міжрегіонального управління з питань пробації.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1