Єдиний унікальний номер 775/121/16-к
Номер провадження 10/775/2/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Провадження № 10/775/2/2018
Єдиний унікальний номер 775/121/16-к доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмуті клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «і», «з» , ст. 142 ч. 3, ст. 145 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), ст. 122ч. 1, ст. 185 ч.2, ст. 263 ч.1, ст. 396 ч.1 КК України,

встановила:

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «і», «з» , ст. 142 ч. 3, ст. 145 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), ст. 122ч. 1, ст. 185 ч.2, ст. 263 ч.1, ст. 396 ч.1 КК України.

22 січня 2018 року до Апеляційного суду Донецької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_6 посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причини, оскільки він є юридично неграмотним, призначений йому захисник неналежно виконував свої обов`язки щодо надання правничої допомоги, а саме: у встановлений законом строк не оскаржив зазначену постанову. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 та його представник участі у судовому засіданні не приймали; копію постанови захисник не отримував.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника на підтримання його клопотання, пояснення прокурора щодо відсутності законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 347 КПК України 1960 року, апеляція може бути подана на постанови місцевих судів, у випадках передбачених цим Кодексом.

Апеляція на постанову судді, винесену в порядку, передбаченому статтею 165-2 КПК України 1960 року (порядок обрання запобіжного заходу), подається безпосередньо до апеляційного суду протягом трьох діб з дня її винесення, і розглядається за правилами, встановленими статтею 382 цього Кодексу. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови судді ( ст.349 КПК України 1960 року).

Порядок перевірки постанов судді передбачений статтею 382 КПК України 1960 року, відповідно до якої апеляції на постанови судді, винесені в порядку, передбаченому, зокрема, статтею 165-2 цього Кодексу , розглядаються не пізніш як через три доби після їх надходження до апеляційного суду.

Відповідно до положень ст. 353 КПК України 1960 року у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом про відновлення пропущеного строку. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 копію оскаржуваної постанови від 24 серпня 2003 року про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою отримав у той же день, 24 серпня 2003 року, про що свідчить його підпис про отримання копії постанови (зв. ас. 10).

Проте з клопотанням про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови засуджений звернувся 04 січня 2018 року, тобто через значну кількість років після винесення постанови.

Стосовно причини поважності пропуску строку у зв`язку з неподанням захисником засудженого апеляційної скарги у встановлений строк на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 165-2 КПК України 1960 року право на апеляційне оскарження постанови судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має обвинувачений та його захисник. Отже, ОСОБА_6 не був позбавлений права на подання апеляційної скарги на постанову суду від 24 серпня 2003 року у передбачений законом строк.

Крім того, посилання засудженого на те, що він та його представник не приймали участі у судовому засіданні про розгляді подання щодо обрання запобіжного заходу спростовується матеріалами справи, а саме: з оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи проводився у судовому засіданні за участю ОСОБА_6 та його захисника.

Також, колегія суддів приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України», у якому Суд зазначив, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що причини, на які засуджений ОСОБА_6 вказує як на підстави для поновлення строку на подання заяви, не можуть бути визнані такими обставинами, які безпосередньо унеможливлювали вчинення ними зазначеної процесуальної дії у визначений законом строк, а тому не є поважними причинами для поновлення строку.

Оскільки колегія суддів не вважає причину пропуску строку апеляційного оскарження поважною і не знаходить підстав для його поновлення та задоволення клопотання, апеляція засудженого ОСОБА_6 на постанову Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-2, 353 КПК України (1960 року), п. 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів -

постановила:

Відмовити засудженому ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «і», «з» , ст. 142 ч. 3, ст. 145 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), ст. 122ч. 1, ст. 185 ч.2, ст. 263 ч.1, ст. 396 ч.1 КК України та повернути засудженому ОСОБА_6 його апеляцію.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення цієї ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді: