Провадження №1-кп/748/198/18
Єдиний унікальний № 748/858/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження від 15 березня 2018 року за № 0000262 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлізово Камчатської області Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, військовослужбовця сторокової служби військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.09.2018 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.407, 69 КК України до 6 місяців арешту на гаупвахті,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 27 лютого 2018 року близько 08 години 30 хвлин, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин до військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та вчинив нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

25 березня 2018 року ОСОБА_3 прибув у супроводі службових осіб Військової служби правопорядку до військової прокуратури Чернігівського гарнізону, в той же день повернувся до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 27 лютого 2018 року по 24 березня 2018 року не виконував, в зазначений період перебував в Черкаській області, м. Тальне, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, від показів відмовився, зазначивши, що підтверджує всі обставини, що викладені в обвинуваченні. У вчиненому кається, зобов"язується не вчиняти подібного.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин, вчиненев умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, те, що вчиняючи злочин за даним кримінальним провадженням ОСОБА_3 був раніше не судимим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у скоєному, його молодий вік та, що приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на Сході України, що встановлено попереднім вироком.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст. 407 КК України покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, а саме перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді п"яти місяців арешту, з відбуттям на гауптвахті у відповідності до положень ч.2 ст.60 КК України.

Враховуючи, що на даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у виді 6 місяців арешту на гаупвахті за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року, та зазначений вище злочин вчинив до постановлення вироку 11.09.2018, покарання йому має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні, оскільки він вже відбуває покарання у виді арешу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застусуванням ч.1 ст.69 КК України у виді п"яти місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді шести місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 26 травня 2018 року по 11 жовтня 2018 року включно ( по день набрання законної сили вироком суду від 11.09.2018), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року.

Початок строку відбування остаточного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 12 жовтня 2018 року. В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 згідно даного вироку, зарахувати покарання, частково відбуте ним з 12.10.2018 року за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1