Справа № 686/9552/18
26 липня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Антоніни Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, без освіти, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.06.2009 р. Красилівським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-03.06.2010 р. Красилівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений 09.08.2013 р. по відбуттю строку покарання;
-10.11.2015 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
-21.01.2016 р. Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 289 ч. 2, 69, 70 ч. 4 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 22.08.2017 р. по відбуттю строку покарання,
за ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 08 березня 2018 року близько 16 год. 45 хв., перебуваючи на другому поверсі приміщення магазину «Єврошоп», що по АДРЕСА_2 , прийняв рішення на таємне викрадення чужого майна.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 помітив потерпілу ОСОБА_6 з незачиненою жіночою сумкою, яку остання тримала при собі. Підійшовши до потерпілої, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав із жіночої сумочки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A3», вартістю 5183 грн. 35 коп., із захисним склом «Auzer Samsung A3, вартістю 199 грн., чохлом «Nillkin Samsung A3», вартістю 145 гн. 80 коп. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для ОСОБА_6 не становить, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 58 грн.
Після цього, ОСОБА_5 , взявши викрадений ним телефон та достовірно знаючи, що в даному приміщенні знаходяться інші відвідувачі магазину «Єврошоп», одразу вирішив залишити місце вчинення кримінального правопорушення. У свою чергу ОСОБА_6 , виявивши відсутність мобільного телефону у своїй сумці та усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_5 , оцінюючи їх як викрадення, почала кричати до останнього з метою повернення свого майна. Однак, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його протиправні дії виявленні іншою особою та оцінюються нею як викрадення, незважаючи на вимогу потерпілої, продовжив з метою заволодіння майном реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме, будучи викритим у вчиненні кримінального правопорушення та виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався вибігти із магазину та таким чином покинути місце вчинення кримінального правопорушення разом з мобільним телефоном потерпілої, проте злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий охороню магазину «Єврошоп» на місці вчинення кримінального правопорушення, на сходах біля виходу із вказаного магазину.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
26 липня 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вищевказаного злочину на таких умовах: - ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, щиро розкаявся, добровільно у повному обсязі відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_6 шкоду, має на утриманні малолітню дитину, що пом`якшує йому покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник.
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
У відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України потерпіла надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, щиро розкаявся, добровільно у повному обсязі відшкодував завдану потерпілій шкоду, має на утриманні малолітню дитину, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше судимий, відсутність претензій у потерпілої, висновок органу пробації, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (повне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини), позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, раніше неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.06.2017 р.) та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_5 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.03.2018 р. (дня затримання) до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 469, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 26 липня 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2 і 15 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 08.03.2018 р. до дня вступу вироку в законну силу включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити попередній тримання під вартою.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A3» з чохлом «Nillkin Samsung» залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: