В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 09.06.2018 р. за №0001070, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжя, громадянина України, з середьно-технічною освітою, не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , 2011 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.03.2018р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим та засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт.

21.04.2018 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя набрав законної сили і 26.04.2018 року надійшов на виконання до Хортицького районного сектору Запорізького міського відділу з питань пробації. 04.05.2018 року ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та був зобов`язаний сумлінно ставитись до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Хортицького сектору пробації, повідомляти сектор пробації про зміну місця проживання, не виїжджати без дозволу сектору пробації за межі України. Також, ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності. Того ж дня, ОСОБА_4 надано направлення до КП «Титан», згідно якого він повинен був 07.05.2018 року приступити до відпрацювання 200 годин громадських робіт. Після чого, ОСОБА_4 ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування покарання не приступив.

Далі, 14.05.2018 року ОСОБА_4 з`явився до Хортицького районного сектору Запорізького міського відділу з питань пробації, де йому повторно було видано направлення до КП «Титан»,згідно якого він повинен був 15.05.2018року приступити до відпрацювання 200 годин громадських робіт. Після чого, ОСОБА_4 ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування покарання не приступив.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком суду до покарання у вигляді громадських робіт, ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, порушуючи порядок відбування призначеного покарання, маючи умисел на ухилення від нього, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомлений про необхідність його відбування, в період з 07.05.2018 року по 21.06.2018 року, без поважних причин не з`явився до КП «Титан» для відпрацювання 200 годин громадських робіт та не відпрацював їх, про причини своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчувати поважність причин невиконання вироку, не надав, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, зазначив, що засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2018 року за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, але відмовився відбувати покарання за сімейними обставинами, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Він щиро кається в скоєному. Просить не позбавляти його волі та дати шанс виправитися і жити нормальним життям.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, призначене за попереднім вироком суду покарання у вигляді громадських робіт до теперішнього часу не виконав, не працює, одружений та має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , 2011 року народження, має реєстрацію та постійне місце мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді арешту, яке слід обрати в межах санкції відповідної статті КК України.

Крім того, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018р. за ч.1 ст.125 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт, які на момент постановлення даного вироку не відбув повністю. Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, останній вчинив до повного відбуття покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018р.

На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покара ння, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, перевівши 200 години громадських робіт у 25 днів арешту, із розрахунку 8 годин громадських робіт відповідає 1 дню арешту.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не знаходить.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1(одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку приведення вироку суду до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1