Справа № 384/249/18
Провадження № 1-кп/386/84/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката-захисник ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000053 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, працюючого на заводі «Фрегат» штамповщиком, не депутата, утриманців та пільг не має, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше судимого:
29.08.1995 року Вільшанським районним судом за ст.121, ч.3 ст.206, ч.1 ст.141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з іспитовим строком 1 рік;
21.09.2001 року Вільшанським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
05.11.2001 року Вільшанським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 2 роки;
28.05.2004 року Вільшанським районним судом за ч.3 ст.186, ч.1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки ;
20.12.2007 року Первомайським міським судом за ч.2 ст.289, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
28.02.2018року матеріали кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України направлено до суду з обвинувальним актом;
судимість не погашена, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, при таких обставинах:

На початку лютого 2018 року точної дати в ході досудового рослідування не встановлено у невстановлений час прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , яке за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки майна ОСОБА_5 ..

З цією метою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку майна ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , на початку лютого 2018 року точної дати в ході досудового рослідування не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, таємно з дровника, викрав три алюмінієві бідони ємністю 40л. кожний, вартістю 1037,17 грн. за бідон на загальну суму 3111,48грн. та алюмінієву каструлю ємністю 50л. вартістю 720,53 грн.

В полальшому ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, а вкраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеральних збитків, згідно висновку експерта №103 від 13.03.2018 року на загальну суму 3832,01 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав повністю. Вказав що кримінальне правопорушення ним було вчинено за обставин викладених в обвинувальному акті.У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилась, надала до суду клопотання про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та беручи до уваги думку прокурора, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , а також у тому, що він усвідомлює неможливість оскаржити обставини справи в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до характеристики Вільшанської селищної ради №1977 від 17.04.18 р. по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно. (а/п 112)

Згідно довідки від 11.04.18 р. Вільшанської ЦРЛ ОСОБА_3 не перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Алкогольна залежність» з 2004 року. Відповідно до довідки ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 раніше судимий.

У відповідності до наданої досудової доповіді Вільшанським районним сектором пробації Південного міжрегіонального управління, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 є високим.

Суд, заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Обставинами, що пом?якшують покарання обвинуваченого, суд згідно ст. 66 КК України враховує щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, не встановлені.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_3 про надання оцінки його діям, та його щирому каяттю.

Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв?язку з відстрочкою.

Враховуючи національні та Європейські закони, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, офіційне місце роботи, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, обставину, що пом?якшує його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання, тобто без ізоляції від суспільства, йому доцільно обрати міру покарання передбачену в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України, що служитиме засудженому попередженням і він не скоюватиме нових злочинів.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 124,366-368,369, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання:

- ч.2 ст. 185 КК України на 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 2(два)роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні :

алюмінієву кастрюлю ємністю 50л. без маркування та алюмінієвий бідон ємністю 40 л. з кришкою із зазначенням на корпусі «Гост1974» передані під розписку на зберігання ОСОБА_5 повернути власнику потерпілій ОСОБА_5 .

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1