Справа № 333/1463/18
Справа №333/1463/18
Провадження №1-кс/333/308/18
УХ В А Л А

23 травня 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявників ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004058 від 14.10.2017 р. на протиправні дії слідчого, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись із скаргою на дії та бездіяльність слідчого та прокурора, посилаючись на таке. 14.10.2017 р. по ухвалі Комунарського районного суду від 10.10.2017 р. за повідомленням Комунарського ВДВС м. Запоріжжя про кримінальне правопорушення боржника ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження №0004058. Слідчий не виконує свої обов`язки, порушуються права потерпілого, не дотримуються розумні строки, затягується досудове розслідування. Прокурор неправомірні дії слідчого та службових осіб не контролює, не усуває порушення. До прокурора, начальника Комунарського ВП ОСОБА_7 подано 7 заяв, але на них не надано вмотивованих відповідей та не прийнято заходів, а слідчий та прокурор займаються відписками. Вони звертались із заявами про арешт знаряддя злочину автомобіля ЗАЗ, але слідчий та прокурор не з`ясували кому насправді належить цей автомобіль, хоча повинні були допитати свідка ОСОБА_8 на яку він зареєстрований, також не з`ясували відомості щодо нерухомого майна, не провели розшукові дії по наявності власності у підозрюваного за місцем проживання, а також у дружини підозрюваного. Також слідчий не виконує постанову державного виконавця про примусовий привід підозрюваного до виконавчої служби. Такими діями порушуються ст.ст.55,56,220,227 КПК України, що є перешкодою реальному виконанню рішення суду. Просить: 1. зобов`язати слідчого та прокурора винести обґрунтовану постанови на заяви про визнання потерпілою ОСОБА_4 ; 2. зобов`язати слідчого провести слідчі дії для одержання законних даних належності автомобіля знаряддя злочину НОМЕР_1 на праві власності фізичній особі, а не одержання даних реєстрації автомобіля на фізичну особу; 3. зобов`язати слідчого допитати свідка ОСОБА_8 для з`ясування кому на праві власності належить зареєстрований на неї автомобіль знаряддя злочину НОМЕР_1 ; 4. зобов`язати слідчого та прокурора в разі належності автомобіля на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 скласти клопотання про арешт майна, а саме автомобіля НОМЕР_1 ; 5. зобов`язати слідчого провести слідчі дії і добуті всі документальні вичерпні дані на власність підозрюваного ОСОБА_9 і дослідити всі дії з руху цієї власності по сьогоднішній день і вжити належні по закону заходи для притягнення до відповідальності винних за незаконні дії по відторгненню арештованого майна; 6. зобов`язати слідчого провести слідчі дії по розшуку його власності і власності з дружиною по місту проживання та власності, зареєстрованої на його дружину; 7. Зобов`язати слідчого виконати постанову державного виконавця про примусовий привід підозрюваного до виконавчої служби для дачі пояснень; 8. Зобов`язати слідчого провести допит підозрюваного з попередженням його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, щоб саме він дав свідчення по всім питанням, а саме: кому належить на праві власності автомобіль НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_8 , про його власність, про причину схову від правоохоронних органів та виконавчих органів, про власність його дружини; 9. Зобов`язати слідчого провести допит свідка дружини підозрюваного ОСОБА_9 для з`ясування даних про її власність та спільну з чоловіком власність; 10. зобов`язати слідчого припинити допомогу підозрюваному у вигляді неправомірних дій, припинити тиск та залякування потерпілого, припинити затягування досудового розслідування, припинити займатися відписками, скласти обвинувальний акт про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду; 11 зобов`язати слідчого давати вмотивовані відповіді і у встановлений строк на всі заяви потерпілих; 12. Зобов`язати прокурора виконувати свої обов`язки та давати вмотивовані відповіді у встановлений строк.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 проти скарги заперечувала, вважає її неконкретною та такою, що не може бути задоволена.
Слідча Комунарського ВП Дніпровського ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши осіб, які звернулись зі скаргою, прокурора, дослідивши матеріали надані разом зі скаргою, приходжу до такого.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано слідчим, клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою по кримінальному провадженню №0004058 не розглянуто, не прийнято рішення по ньому, що безумовно є порушенням ст. 220 КПК України і необхідно зобов`язати слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 розглянути клопотання ОСОБА_4 про залучення її в якості потерпілої по кримінальному провадженню №0004058 та винести вмотивовану постанову про результати розгляду цієї заяви.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Заявниками до скарги долучена копія листа №31/8-1183 від 07.03.2018 року Національного сервісного центру в Запорізькій області, з якого вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 05.03.2018 р. транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO Т 13110» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2006 р. (а.с.24).

Відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Відповідно до інформації Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України власником автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Т 13110» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_8 .

Отже, доводи скарги про необхідність встановити власника автомобіля шляхом допиту свідків безпідставні, оскільки право власності на автомобіль не може бути підтверджено шляхом допиту свідків, а встановлюється на підставі даних державної реєстрації, які слідчим отримані останній раз 07.03.2018 р.

Оскільки пункти 2-4 скарги є похідними від права власності на автомобіль державний номерний знак НОМЕР_1 вони задоволенню не підлягають з вищевказаних причин.

Право на судовий захист гарантовано Конституцією України. Статтею 55 передбачено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань; ст. 124 встановлено, що повноваження (юрисдикція) судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі; відповідно до ст. 64 право на судовий захист не може бути обмежене за будь яких обставин, навіть в умовах надзвичайного стану.

Вказані норми означають можливість кожного звертатись до суду з вимогою про захист права, яке він вважає порушеним або невизнаним. Разом з тим, звернення має бути здійснено у встановленому законом порядку.
Пункти скарги 5-6, 10-12 про певні зобов`язання слідчого та прокурора не можуть бути задоволені, оскільки зі змісту статті 303 КПК України випливає, що оскарження дій, рішень чи бездіяльності не є універсальним і воно можливе у певних випадках, які передбачені частиною першою цієї статті.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка зводиться до «неналежного досудового розслідування».

Пункт 7 скарги про зобов`язання слідчого виконати постанову державного виконавця про привід підозрюваного до виконавчої служби задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах КПК України, тому що слідчий проводить певні слідчі дії, перелік яких встановлений в КПК по певному кримінальному провадженню, а здійснення приводу по постанові державного виконавця не пов`язане з кримінальним провадженням та вирішується в окремому порядку уповноваженими особами органів внутрішніх справ.

Пункт 8-9 скарги про зобов`язання слідчого провести допит підозрюваного з попередженням про кримінальну відповідальність задоволенню не підлягає, оскільки за приписами статті 63 Конституції України, особа має право відмовитись давати показання проти себе, членів сім`ї та близьких родичів та не може бути притягнута за це до кримінальної відповідальності. Відповідно до диспозиції статтей 384, 385 КК України до кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань також не може бути притягнутий підозрюваний.

Таким чином, є підстави для часткового задоволення скарги, в іншій частині скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 242-244, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004058 від 14.10.2017 р. на протиправні дії слідчого задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 розглянути клопотання ОСОБА_4 про залучення її в якості потерпілої по кримінальному провадженню №0004058, в іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1