УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1554/17
Провадження № 1-кп/486/49/2018

21 травня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретар - ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українцю, громадянину України, маючого середню освіту, студенту Міжнародного класичного університету, не працюючому, зареєстрованому: АДРЕСА_1 , проживаючому: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 2 місяці, з забороною залишати житло в період з 20.00 до 08.00 години та обов`язками з`являтись за кожним викликом слідчого, прокурора та суду, не відлучатись з населеного пункту у якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; утримуватись від спілкування з усіма потерпілими та свідками у кримінальному провадженні та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, роботи та навчання, оскільки зазначений строк спливає 22 травня 2018 року, а кримінальне провадження відносно нього не розглянуте та ризики передбачені ст. 177 КПК України залишилися.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії такого суворого запобіжного заходу та просили суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За правилами ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Частиною 6 вказаної норми Закону передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З журналів судових засідань вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 23 березня 2018 року, з`являється на зазначений час та дату, за викликом суду, в судові засідання. Будь-яких порушень ОСОБА_5 домашнього арешту органами національної поліції зафіксовано не було. Причиною неодноразового відкладення розгляду справи є неявка в судове засідання потерпілого ОСОБА_6 .
За правилами частини 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити зокрема посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Надане прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає зазначеній вимозі Закону. Ризики на які посилається прокурор, є формальними. Посилання на саму лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу.
За правилами ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статті 194 цього Кодексу.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б виправдовували подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вважає за доцільне змінити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання. Суд вважає, що такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 331, 371-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , такі обов`язки:
1) прибувати до суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: з будинку АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, або суду.
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Повідомити обвинуваченого письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії обов`язків, покладених даною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_5 2 (два) місяці.
Копію ухвали надіслати до Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури для здійснення контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1