АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1032/18 Номер провадження 11-кп/786/798/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 травня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, засудженій 20 січня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо неї Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у строк покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 до вступу вироку в законну сили під вартою не перебувала, а затримана була після набрання вироком законної сили.
За змістом апеляційної скарги засуджена просить зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час перебування під вартою після затримання 25 березня 2016 року по 12 травня 2016 року, тобто час перебування в слідчому ізоляторі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Згідно з повідомленням начальника виправної колонії, строк покарання ОСОБА_7 закінчився 2 липня 2018 року і вона звільнена з місць позбавлення волі.

Відповідно до ст.5 КК України та ч.5 ст.72 (в редакції від 26 листопада 2015 року) цього Кодексу, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадилося з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи і ніким не оспорюється той факт, що ОСОБА_7 до набрання чинності вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року в цьому кримінальному провадженні не затримувалася і під вартою не перебувала.

Згідно з резолютивною частиною вироку суду, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 був обраний у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, а затримали засуджену та взяли її під варту 25 березня 2016 року, у зв`язку з набранням вироком законної сили (20 лютого 2016 року).

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку із цим висновок місцевого суду про відсутність підстав зараховувати ОСОБА_7 у строк попереднього ув`язнення термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а її апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4