Дата документу Справа № 330/1153/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/763/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 330/1153/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 (дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2018 року задоволено клопотання начальника СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Тернівка, Якимівського, району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в CI3О-10 м. Запоріжжя з моменту його затримання, тобто з 18 години 00 хвилин 24.06.2018 року, без визначення суми застави, терміном до 18 години 00 хвилин 23.08.2018 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 26.06.2018 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання начальника СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 24.06.2018 року. Того ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме оглядом місця події від 24.06.2018 року; допитом свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; допитом підозрюваного ОСОБА_8 . Що стосується ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисного пошкодження майна, вчиненого загально небезпечним способом шляхом підпалу, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинені злочини, з метою ухилення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Про те, що підозрюваний може переховуватись свідчить також той факт, що за місцем реєстрації він не проживає, після вчинення кримінального правопорушення, місце злочину, а саме с. Мала Тернівка покинув та пішов до малознайомої жінки - ОСОБА_11 . Таким чином, ОСОБА_8 усвідомлюючи неминучість покарання, намагався забезпечити собі алібі, що вказує на можливість підозрюваним в подальшому перешкоджати кримінальному провадженню знаходячись на свободі. Також, обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що після вбивства ОСОБА_16 , підозрюваний розкидав в приміщенні будинку всі речі, з метою інсценування крадіжки, а потім у трьох кімнатах будинку з метою приховування вбивства здійснив підпал, свідчать про те, що ОСОБА_8 здійснив всі дії, щоб приховати сліди кримінального правопорушення, з метою перешкоджання в подальшому проведення досудового розслідування. Таким чином, на думку слідства існують ризики, передбачені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. А враховуючи, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, і обрання жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просив задовольнити клопотання, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. При обранні запобіжного заходу судом враховано: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, за думкою суду, зібрані досудовим слідством докази свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 KK України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан здоров`я підозрюваного (підозрюваний є повнолітнім, стан здоров`я задовільний); міцність соціальних зв`язків підозрюваного (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,); наявність у підозрюваного постійного місця роботи (навчання) - не працює, не навчається; репутація підозрюваного (вживає спиртні напої, в алкогольному стані буває запальний, відповідно до характеристики з місця проживання без реєстрації): майновий стан підозрюваного (офіційно не працює, доходів не має); те, що підозрюваний раніше не судимий, наявність повідомлення особі про підозру (було оголошено 24.06.2018 року), а також враховано, що була спричинена матеріальна шкода від злочину. Суд вважає, що сторона обвинувачення обґрунтувала неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного. Суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні, а, отже, відсутність таких осіб, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки. У відповідності до ст.183 ч.4 КПК України, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд дійшов до висновку недоцільності визначати розмір застави, бо кримінальне провадження проводиться щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 вказує, що не погоджується з рішенням слідчого судді, вважає, що ухвала Якимівського районного суду Запорізької області від 27.06.2018 року є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, однак на думку апелянта, підозра у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є необґрунтованою, та такою, що побудована на припущеннях. Ризики заявлені в клопотання слідчого передбачені ст.177 КПК України відсутні або є дуже сумнівними. Враховуючи, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має постійне місця проживання та роботи, спільно мешкає з непрацездатною бабусею, що вказує на міцність його соціальних зв`язків, позитивно характеризується, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від правосуддя. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 не є продовжуваним, а отже недоведеним є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, через неправильне застосування норм процесуального права і підлягає скасуванню. Вважає, що матеріали кримінального провадження, на які слідчий посилається в своєму клопотанні, і які згідно ухвали слідчого судді стали однією з підстав обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , жодним чином не доводять наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Апелянт вказує, що показання самого підозрюваного ОСОБА_8 отримані незаконним шляхом, внаслідок погроз застосування щодо нього фізичного насильства з боку працівників правоохоронних органів, а тому не можуть доводити обґрунтованість пред`явленої підозри. Зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 розглядалось всупереч ч.1 ст.186 КПК України, після сплину 72 годин з моменту затримання.

На підставі викладеного, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Враховуючи те, що в судовому засіданні приймає участь адвокат ОСОБА_7 , а підозрюваний не наполягає на участі в апеляційному розгляді адвоката ОСОБА_9 , колегія суддів, вважає за можливе в порядку ч.4 ст.405 КПК України, провадити апеляційний розгляд за відсутності адвоката.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційних скарг; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , які підтримав свою апеляційну скаргу; підозрюваного, який підтримав доводи апеляційних скарг адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги захисників підозрюваного задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні надав пояснення підозрюваний ОСОБА_8 , прокурор, слідчий, захисник ОСОБА_9 та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, які йому інкримінується.

Щодо доводів викладених в апеляційних скаргах захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, колегія суддів зауважує, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до положень ст.ст. 5,18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, що наведена у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23 жовтня 1994 року "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відтак, ці доводи захисників є безпідставними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, враховуючи тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 та усвідомлення останнім невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, колегія суддів нагадує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що після вбивства ОСОБА_16 , підозрюваний розкидав в приміщенні будинку всі речі, з метою інсценування крадіжки, у трьох кімнатах будинку з метою приховування вбивства здійснив підпал, потім місце злочину, а саме с. Мала Тернівка покинув та пішов до малознайомої жінки - ОСОБА_11 , намагаючись забезпечити собі алібі, свідчать про те, що ОСОБА_8 здійснив всі дії, щоб приховати сліди кримінального правопорушення, з метою перешкоджання в подальшому проведенню досудового розслідування та вказують на можливість подальшого впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що доводить існування ризиків передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, довів слідчому судді обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

На переконання колегії суддів, сукупність обґрунтованої підозри і наявність зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання та роботи, міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики з місця проживання, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Посилання захисника ОСОБА_7 на незаконні дії працівників поліції щодо його підзахисного, не є предметом розгляду у даному провадженні, і можуть бути вирішені у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 з приводу порушення встановленого порядку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , а саме, що клопотання розглянуто після сплину 72 годин з моменту затримання підозрюваного в порушення ст.186 КПК України, то колегія суддів, вважає їх безпідставними та недоведеними. Так протокол затримання підозрюваного ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України складено о 18 год. 00хв. 24.06.2018 року (а.с.27-28), а відповідно до журналу судового засідання (а.с.47-48) безпосередній розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 розпочато о 10 год. 56 хв. 27.06.2018 року та закінчено о 13 год.48 хв. того ж дня, тобто в межах строку передбаченого ст.186 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, належним чином мотивована, а тому підстав для її зміни чи скасування, по доводах зазначених у апеляційних скаргах, не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2018 року, якою задоволено клопотання начальника СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , щодо застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 18 год.00 хв. 24.06.2018 року до 18.год.00. хв. 23.08.2018 року, без визначення суми застави залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4