АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/2639/17 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2282/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.190 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11кп/790/2282/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сніжне Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-28.08.2012 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 14.07.2014 року звільнений згідно ухвали міського суду м.Тореза Донецької області від 04.07.2014 року на підставі п.«а» ст.4 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тольятті, Росія, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20.05.2009 року Сніжнянським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у тому, що вони діючи умисно та протиправно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом за допомогою незаконних операцій із використанням електронно-обчислюваної техніки 28 квітня 2017 року під час телефонної розмови з ОСОБА_10 , під приводом повідомлення про блокування його карткового пенсійного рахунку, шахрайським шляхом за допомогою програми «Веб-банкінгу» отримали доступ до карткового пенсійного рахунку ОСОБА_10 та виконали перерахунок коштів на картковий рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 в сумі 1450 грн., використавши їх на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом за допомогою незаконних операцій із використанням електроннообчислювальної техніки, 30 квітня 2017 року під час телефонної розмови з ОСОБА_13 , під приводом повідомлення про блокування його карткового зарплатного рахунку, шахрайським шляхом за допомогою програми «Веб-банкінгу» отримали доступ до карткового зарплатного рахунку ОСОБА_13 та виконали перерахунок коштів на картковий рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_12 , яким користувалися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заволодівши грошима ОСОБА_13 в сумі 3950 грн., використавши їх на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом за допомогою незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, 01 травня 2017 року, здійснивши дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_14 , під приводом повідомлення про блокування її карткового пенсійного рахунку, шахрайським шляхом за допомогою програми «Веб-банкінгу» отримали доступ до карткового пенсійного рахунку ОСОБА_14 та виконали перерахунок коштів на картковий рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_12 , яким користувалися ОСОБА_8 , та ОСОБА_15 , заволодівши грошима ОСОБА_14 в сумі 1200 грн., використавши їх на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , повторно, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом за допомогою незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, 13 травня 2017 року під час телефонної розмови з ОСОБА_17 , під приводом повідомлення про блокування її карткового пенсійного рахунку, шахрайським шляхом за допомогою програми «Веб-банкінгу» отримали доступ до карткового пенсійного рахунку ОСОБА_17 та виконали перерахунок коштів на картковий рахунок картковий рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 в сумі 3400 грн., використавши їх на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , повторно, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства, 26 червня 2017 року під час телефонної розмови з ОСОБА_20 , під приводом повідомлення про блокування його карткового пенсійного рахунку, шахрайським шляхом за допомогою програми «Партмоне С2С» отримали доступ до карткового пенсійного рахунку ОСОБА_21 та виконали перерахунок коштів на картковий рахунок ПАТ «Першого Українського Міжнародного банку» № НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_22 , яким користувалися ОСОБА_8 та ОСОБА_15 заволодівши грошима ОСОБА_21 в сумі 9000 грн., використавши їх на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті не зазначено конкретний час, місце, за допомогою якої обчислюваної техніки здійснювались шахрайські дії, з яких та на які телефонні абоненти здійснювалися дзвінки. Указав, що за відсутності встановлення місця скоєння шахрайських дій, не зрозуміло чому місцем вчинення злочину є м.Ізюм Харківської області в розумінні підсудності даного обвинувального акту. Крім того послався на неналежне викладення анкетних даних обвинувачених, а саме ОСОБА_9 , який є росіянином та був звільнений з місць позбавлення волі внаслідок акту амністії 01.07.2014 року, а також потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не отримують судових повісток за вказаними у обвинувальному акті адресами.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт містить всі визначені ст.291 КПК України відомості та до нього долучені передбачені законом додатки. Указав, що в обвинувальному акті вказано повні анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого, а висновок суду щодо наявності недоліків, в цій частині, не стосується питань, які перевіряються судом під час підготовчого судового засідання та є передчасним. Відзначив, що після заміни судді у порядку ч.2 ст.319 КПК України, головуючим взагалі не вирішувалось питання про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювались попереднім складом суду, а вказівка у резолютивній частині ухвали про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України, виходить за межі передбачених ч.3 ст.314 КПК України повноважень суду щодо надання вказівок прокурору в частині подальшої долі обвинувального акту, який повертається.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні; захисника ОСОБА_7 , яка покладалась на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як слідує з матеріалів провадження, в обвинувальному акті міститься лише виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статей закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Крім того, всупереч ст.291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як вірно вказав суд першої інстанції, взагалі не містить інформації про місце вчинення злочину. Жодних вказівок про неможливість встановлення місця вчинення злочину прокурором також не вказано.
Тому висновки суду про невідповідність, в цій частині, обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, є обґрунтованими.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд також послався на викладення неналежних анкетних відомостей обвинувачених, а саме ОСОБА_26 , який є росіянином та був звільнений з місць позбавлення волі внаслідок акту амністії 01.07.2014 року.
Однак, вказані обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а встановлення іншої національності обвинуваченого не свідчить про порушення його права на захист, оскільки він є громадянином України.
Що стосується посилань суду на ту обставину, що судові повідомлення, які надсилались рекомендованою поштою за вказаною в обвинувальному акті адресою потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не отримують, то це не свідчить про помилкове встановлення місця проживання потерпілих.
До того ж згідно відміток поштового відділення зв`язку судові повідомлення були повернуті до суду за не запитом, а не у зв`язку з відсутністю адресата за указаною адресою.
Таким чином, вищевказані посилання в ухвалі суду підлягають виключенню, а ухвала зміні.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , змінити.
Виключити із ухвали посилання суду на неналежне викладення анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
У решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: