29.04.18
Справа № 200/7842/18
Провадження № 1-кс/200/5168/18
УХВАЛА
29 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська
в складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого слідчого слідчого відділення Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,-
29 квітня 2018 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
28 квітня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27 квітня 2018 року о 19 год. 23 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та прохав задовольнити, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, враховуючи тяжкість інкримінованого правопорушення, вважав за необхідне визначити розмір застави - 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 057 200 гривень.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав клопотання та прохав задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання та прохав застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи виключно позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця проживання, а також матері, яка внаслідок захворювання, потребує догляду.
Крім того вказав, що клопотання слідчого не обґрунтовано, докази щодо доведеності ризиків, вказаних в клопотанні та обґрунтованість підозри - відсутні, а доводи, на які посилався слідчий та прокурор, є лише їх припущенням. Визначений розмір застави, який перевищує норми, зазначені в КПК, також необґрунтований та є непомірним для ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозра не обґрунтована, передчасна, без конкретизації складу, інкримінованого ОСОБА_7 злочину. Розмір застави вважав непомірним та не обґрунтованим.
Підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як прокурором та слідчим не доведені та не обґрунтовані ризики, викладені в клопотанні.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого, прокурора, захисників та підозрюваного, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до пунктів 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Крім того, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 04.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Також слідчим суддею відзначається, що практика Європейського суду з права людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового слідства були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину за ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується наявними вагомими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 09 березня 2018 року, протоколами допитів у якості свідка ОСОБА_11 від 09 березня 2018 року, 03 квітня 2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27 квітня 2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27 квітня 2018 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_10 від 28 квітня 2018 року під час якого вилучено, в тому числі, грошові кошті, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 27 квітня 2018 року.
При цьому, зміст протоколів допитів містять відомості щодо тих обставин, які були відомі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і саме ці документи, показання, і були досліджені в суді, на які посилався прокурор та слідчий в обґрунтування свого клопотання щодо запобіжного заходу, а тому доводи захисників щодо забезпечення стороною обвинувачення присутності даних осіб, показання яких досліджувались, є недоцільними.
Слідчий суддею враховано те, що інкримінований ОСОБА_7 злочин за ч.3 ст.368 КК України, є тяжким, за який покарання визначено виключно у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 10-ти років.
А тому слідчий суддя вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 та серйозність висунутої підозри, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв дане кримінальне правопорушення будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб із адвокатом ОСОБА_10 , є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 в силу здобутих під час служби зв`язків, може як особисто, так і з використанням цих зв`язків, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження, що в свою чергу ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.
Як особа ОСОБА_7 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений та має на утриманні дитину, позитивно характеризується як за місцем проживання, має відзнаки по роботі.
Однак, незважаючи на позитивні дані про особу підозрюваного, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 за інкримінований злочин, конкретні обставини вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, розмір неправомірної вигоди, а також наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження і вважає доцільним з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України затримано о 19 годині 23 хвилині 27 квітня 2018 року, датою закінчення дії ухвали про тримання її під вартою слід вважати 19 годину 23 хвилину 25 червня 2018 року
Також, в ході розгляду клопотання встановлений факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_7 оскільки саме такий запобіжний захід, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
А тому, враховуючи ступень тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у визначених п. 2 ч.5 ст.182 КПК України межах, не здатна забезпечити виконання підозрюваним вказаних у ст. 194 КПК України обов`язків, у зв`язку із чим, керуючись абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважаю за необхідне встановити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 528 600 гривень 00 копійок, як достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, які він, в разі внесення зазначеної судом суми застави, зобов`язаний буде виконувати: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
З приводу доводів захисту та підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає можливість такого застосування, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а твердження захисників, що не існує ризику того, що підозрюваний буде переховуватися, впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину та суспільного інтересу, не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від органу досудового розслідування чи суду або впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, при цьому судом враховано відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики.
Стосовно доводів захисників щодо оцінки доказів, недоведеності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 злочину, його правової кваліфікації, як підстава для відмову в задоволенні клопотання, не приймаються, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Доводи захисту про безпідставність затримання ОСОБА_7 , як підстава відмови в задоволенні клопотання, не є слушними, оскільки в наданих до суду матеріалах мається протокол затримання ОСОБА_7 який містить визначені підстави затримання, і відбувся в присутності адвоката ОСОБА_5 .
Також, в наданих матеріалах є відповідна постанова заступника військового прокурора Південного регіону України про доручення здійснення досудового розслідування слідчому відділу УСБУ в Дніпропетровській області.
В ході розгляду клопотань щодо застосування запобіжного заходу, слідчим суддею повинні бути досліджені обставини, які є предметом обґрунтування сторін кримінального провадження під час внесення клопотання про обрання запобіжного заходу, перелік яких визначений у ч.1 ст.194 КПК України та є вичерпним, а тому доводи сторони захисту щодо підслідності кримінального провадження та їх аналіз, не є слушними.
На підставі викладеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 309-310, 395 КПК України,
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 год. 23 хв. 25 червня 2018 року.
Визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600 гривень 00 копійок.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави у визначеному судом розмірі, обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1