АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 червня 2018 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рахів Закарпатської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у тому АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06 липня 2018 року включно.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, дійшов висновку, що існують високі ризики можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків чи інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник і підозрюваний подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

На думку авторів апеляційної скарги, оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм кримінального процесуального права.

Як вважає сторона захисту, в оскаржуваній ухвалі не зазначено з посиланням на докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, на переконання захисника і підозрюваного, в оскаржуваній ухвалі відсутні будь-які докази про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, зазначають, що слідчим суддею не прийнято до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, в якій він є єдиною працездатною особою, виховує неповнолітню дитину, характеризується позитивно.
Також, автори апеляційної скарги звертають увагу на те, що підстави, зазначені в клопотанні слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є формальними та необґрунтованими.
Посилається сторона захисту і на те, що судом не взято до уваги репутацію заявника ОСОБА_10 .

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що підозра пред`явлена його довірителю та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та ґрунтуються на неприпустимих доказах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 12 березня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
08 травня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вимаганні та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третіх осіб будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
10 травня 2018 року старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою, з визначенням застави не менше ніж 288 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 504 000 грн.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року зазначене клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06 липня 2018 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст.178 КПК України.

З журналу судового засідання та ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Судом також правильно враховано вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_11 до вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на строк до десяти років, суспільний інтерес, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, даних в обґрунтування підозри, у зв`язку із чим наведені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків чи інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому на думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів захисту, з приводу необґрунтованої підозри, пред`явленої підозрюваному, то колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що ймовірна причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Посилання автора апеляційної скарги на ті обставини, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі взагалі не посилався та не встановив докази, які підтверджують існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя правильно, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та дані про його особу, визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06 липня 2018 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2902/2018 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1