Справа № 317/912/18
Провадження № 1-в/317/117/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Кудінцевої СВ
захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Запоріжжя клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калмиківка, Луганської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, який до арешту був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно зі ст. 89 КК України,

засудженого 03.10.2006 Апеляційним судом Луганської області за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.06.2006 по 11.01.2007 включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, в якому засуджений ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього ст. 82 КК України. У клопотанні засуджений ОСОБА_4 зазначив, що відбуває покарання в установі БВК-99, працює на виробництві колонії, має 9 подяк за сумлінне ставлення до праці, приймає участь у ремонтах, спортивних заходах, ходить в бібліотеку та церкву. З рідними (матір`ю, батьком та донькою) підтримує відносини. Свою провину у вчиненому злочині визнав та розкаявся у скоєному.
До початку проведення судового засідання, від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, просив його задовольнити та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримала, зазначила про наявність підстав для заміни покарання більш м`яким, оскільки засуджений має заохочення та став на шлях виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий.
Був засуджений 03.10.2006 Апеляційним судом Луганської області за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.06.2006 по 11.01.2007 включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Початок строку: 11.06.2006 року Кінець строку: 11.11.2018 року.
Станом на 24.04.2018 ОСОБА_4 відбув покарання 12 років 5 місяців 12 днів (тобто більше, ніж 2/3 строку), невідбутий строк покарання становить 6 місяців 18 днів.
З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.06.2006. Під час тримання у Старобільському та Луганському слідчому ізоляторі порушення режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 09.07.2007 відбував покарання в ДУ «Краснолуцька виправна колонія (№ 19)», допустив 18 порушень режиму відбування покарання, які виразились у невиконанні законних вимог адміністрації колонії, відмові від роботи, порушенні розпорядку дня, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення правами начальника установи.

З 06.07.2014 відбував покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарання (№ 8)». За даний період часу порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 26.11.2014 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виразилося у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення зняте в законному порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення правами начальника відділення та дев`ять правами начальника установи.

Працевлаштований на виробництві установи різноробочим, до змінного завдання відноситься чесно і сумлінно. До виконання разових завдань по благоустрою місць позбавлення волі ставиться посередньо. Особисту ініціативу проявляє не завжди. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але під постійним наглядом.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

На даний час не бере особисто участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу та участі у роботі самодіяльної організації.. Відвідує бібліотеку установи, навчається в Біленьківській вечірній загальноосвітній школі. Підтримує зв`язки з рідними, шляхом листування, отримує від них посилки та передачі.

Засуджений під час відбування покарання в установі на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. За вироком суду позову не має.

25.12.2014 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.

12.02.2015 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі.

17.03.2016 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

13.02.2017 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого про заміну основного покарання біль м`яким (ст. 82 КК України).

29.09.2017 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області відмовлено в задоволенні подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого (ст. 81 КК України).

Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора та захисника засудженого, суд вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи засудженого, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати заміну невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Луганської області від 03.10.2006 за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1