У Х В А Л А
смт Короп 20 вересня 2018 року
Слідчий суддя Коропського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру від 27.06.2018 року, -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримали і просять її задовольнити. Вважають, що повідомлення про підозру було вручено з порушеннями норм процесуального права, так як жодних повісток чи викликів до слідчого, перед врученням повідомлення про підозру, ОСОБА_4 не отримував. Крім того, саме повідомлення не містить в собі опису складу злочину. Дії ОСОБА_4 взагалі не є злочинними, так як жодного законодавчого акту при отриманні допомоги по безробіттю він не порушив.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні зі скаргою не погодився. Вважає, що повідомлення про підозру було винесено і вручено на законних підставах. Так, ОСОБА_4 викликали повістками на 20.06.2018 року та 26.06.2018 року. У зв`язку з його неявкою, повідомлення про підозру було направлено йому поштою і він його отримав. В той же час, доказів отримання повісток ОСОБА_4 , слідчий суду не надав.
Заслухавши учасників та вивчивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.
04.07.2018 року ОСОБА_4 особисто отримав письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України. Сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_4 у незаконному отриманні допомоги по безробіттю шляхом шахрайства, так як на час отримання зазначеної допомоги, ОСОБА_4 значився засновником фермерського господарства.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України: Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Отже, сторона обвинувачення мала право направити письмове повідомлення про підозру поштовим відправленням у разі неможливості вручення особисто.
В той же час, в судовому засіданні не надано доказів неможливості вручення такого повідомлення ОСОБА_4 особисто.
Згідно ст. 277 КПК України: Повідомлення, крім іншого, має містити такі відомості: зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Але вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру, таким вимогам в повній мірі не відповідає.
Так, обгрунтовуючи підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України, сторона обвинувачення вказала, що ОСОБА_4 «…25.05.2011 року подав до Коропського районного центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного, для виплати допомоги по безробіттю, в яку, у порушення вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2015 року, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, що шукають роботу» затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 року № 198…»
Тобто, ОСОБА_4 ставиться у провину порушення нормативно-правових актів, яких не існувало на час вчинення діяння.
Крім того, не досліджуючи зібраних по справі доказів та не встановлюючи наперед винність або невинність ОСОБА_4 в інкримінованому діянні, вважаю за необхідне зазначити наступне.
09 вересня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглянувши справу № 5-2065км14 винесла ухвалу, в якій зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», у разі встановлення фактів порушення безробітними вимог указаного закону, порушнику надається можливість добровільно повернути суму незаконно отриманих виплат, а в протилежному випадку центр зайнятості звертається до суду з позовом про стягнення цієї суми у порядку цивільного судочинства. При цьому, законні дії цієї особи, пов`язані з працевлаштуванням та отриманням виплат по безробіттю, кримінальним законом не передбачено як злочин. На думку колегії суддів, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, не врахував вищезазначених норм чинного законодавства, помилково встановив наявність в діяннях засудженого ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, так як вони не передбачені кримінальним законом як злочинні, оскільки відносини у сфері страхування на випадок безробіття, у тому числі й щодо нарахування та виплати пов`язаного з ним матеріального забезпечення, за змістом є цивільно-правовими, а спори, які виникають із цих правовідносин, підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. За наслідками крозгляду даної справи вирок суду першої та апеляційної інстанцій скасовано, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Правильність даного висновку про те, що вказані правовідносини є цивільно-правовими, носять приватно-правовий характер, підтверджено Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі N П/811/1917/14 провадження N 11-102 апп18.
У висновках ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», зазначено, що «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином.
За вказаних обставин, повідомлення про підозру від 27.06.2018 року не відповідає вимогам, передбаченим ст. 277 КПК України.
Відповідно до ст. 303 КПК України: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру від 27.06.2018 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1