Справа № 489/880/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/362/18
ВИРОК
Іменем України
04 травня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи з 11.03.2015 р. військову службу за мобілізацією на посаді офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується в АДРЕСА_2 , діючі в порушення вимог ст.9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.2, 4, 6, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.п.4, 7, 12, 122 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України за № 1153/2008 від 10.12.2008 р., умисно, з метою тимчасово ухилення від військової служби, 21.07.2015 р. о 08.00 год. не з`явився вчасно на службу без поважної причини з лікування, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та продовжував ухилятись від військової служби до 26.12.2017 р.

Суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений визнав себе винним і, не оспорюючи обставин пред`явленого обвинувачення показав, що 21.07.2015 р. проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 за мобілізацією, не з`явився до місця служби, після відстрочки для лікування, і не з`являвся до місця служби в подальшому до 26.12.2017 р., в зв`язку з сімейними обставинами.

Згідно послужної картки, ОСОБА_5 проходив військову службу за мобілізацією на посаді офіцера мобілізаційного відділення Ленінського РВК з 11.03.2015 р.

Згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 54 від 06.07.2015 р., ОСОБА_5 було звільнено від виконання обов`язків військової служби з 06.07. по 20.07.2015 р., в зв`язку із хворобою.

Згідно Акту службового розслідування від 31.07.2015 р., встановлені обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_5 з 21.07.2015 р., місця несення служби без поважних причин.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, інші докази судом не досліджувалися.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його негативне ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: