Справа № 174/492/18
п/с № 1-кп/174/68/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000190 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, основне місце роботи - ПАТ «ОГХК» - електромонтер, не одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_6 2014 р.н., військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 04.05.2018 в період часу з 08:00 год. до 20.00 год. знаходився на своєму робочому місці, а саме на території насосної станції збагачувального виробництва «Приміщення насосної» філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК», яка розташована за межами м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де в нього близько 12:30 год. раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, яке належить Публічному акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (ПАТ «ОГХК»).

В той же день, тобто 04.05.2018 у період часу з 12:30 год. по 13:00 год., ОСОБА_5 знаходячись на вищевказаній території та реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи таємно, умисно, з корисних мотивів за допомогою фізичної сили та навичок, демонтував три металеві кабелеутримовачі (інв. № 50551), вартістю 354,81 грн. за один кабелеутримовач, на яких пролягає електричний кабель по території насосної станції збагачувального виробництва «Приміщення насосної» філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК», загальною вартістю 1064,43 грн., після чого склав їх до заздалегідь підготовленого поліетиленового мішка.

Потім, того ж дня, тобто 04.05.2018 року, близько 19:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись на вищевказаній території та продовжуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи таємно, умисно, з корисних мотивів, погрузив вищевказаний поліетиленовий мішок з викраденими металевими кабелеутримовачами на багажник свого велосипеду та попрямував по автодорозі у напрямку м. Вільногірськ, де в подальшому був зупинений працівниками відомчої охорони філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК» .

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ПАТ «ОГХК» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1064,43 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення злочину визнав повністю, розкаявся та показав, що 04.05.2018 року, близько 12.30 год., в свою обідню перерву, за місцем своєї основної роботи, на території філії ПАТ «ОГХК», розібрав три кабелеутримувача, власником його є дане підприємство, погрузив все в мішок, поклав на власний велосипед та виїхав з об`єкту насосної станції території філії ПАТ «ОГХК», в подальшому був зупинений працівниками відомчої охорони. Кабелеутримувачі викрадав для власних потреб, з метою використання в домашньому господарстві, при цьому усвідомлював протиправність своїх дій. З кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди ПАТ «ОГХК» - погоджувався, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , в судовому засіданні показав, що 04.05.2018 року, він знаходився на робочому місці, коли від представників відомчої охорони отримав повідомлення, що ними було виявлено та затримано ОСОБА_5 , який є працівником їхнього підприємства та який викрав кабелеутримувачі, які знаходились на балансі філії. Після чого звернулися до правоохоронних органів з відповідною заявою. Викрадене їм повернули. З розміром спричиненої їм шкоди - погоджувався, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше не судимий, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, тобто має регулярний дохід тамає неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2014 р.н.

Врахувавши обставини справи, досудову доповідь та особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, в межах санкції статті, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні, так як вона була безоплатною, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , вони не підлягають.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: три кабелеутримувачі кабелю високої наруги у пошкодженому стані повернути ПАТ «ОГХК».

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винним, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі, а саме: три кабелеутримувачі кабелю високої наруги у пошкодженому стані повернути ПАТ «ОГХК».

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1