27.06.2018 Справа № 756/8210/18
Справа № 756/8210/18
Провадження № 1-кс/756/1641/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про накладення арешту на майно

27 червня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0004718 від 13.06.2018 року,
в с т а н о в и в:
22 червня 2018 року слідчий здав на пошту клопотання, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung J7» із імеі №1: НОМЕР_1 та імеі № 2: НОМЕР_2 , який 21.06.2018 року був вилучений у ОСОБА_4 та має значення речового доказу у кримінальному провадженні.
Клопотання обґрунтовано тим, що у СВ Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004718 від 13.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, відповідно до якого 08.06.2018 року приблизно о 01:40 хв. перебуваючи біля озера «Верблюже» неподалік від вул. Прирічної у м. Києві, за попередньою змовою групи осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно протиправно заподіяли смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В ході досудового розслідування встановлено, що під час вчинення злочину, потерпілий при собі мав, мобільний телефон марки «Samsung J7» із імеі №1: НОМЕР_1 та імеі № 2: НОМЕР_2 , яким і заволоділи правопорушники в ході вчинення злочину та який було продано 09.06.2018 року приватному підприємцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у торговому кіоску за адресою: АДРЕСА_1 .
21 червня 2018 року ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung J7» із імеі №1: НОМЕР_1 та імеі № 2: НОМЕР_2 працівникам органу досудового розслідування.
21 червня 2018 року мобільний телефон марки «Samsung J7» із імеі №1: НОМЕР_1 та імеі № 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.
За таких обставин, на думку слідчого, є підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою збереження речових доказів.
У судове засідання слідчий ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчим суддею встановлено, що 13 червня 2018 року до ЄРДР внесено відомості, відповідно до яких 8 червня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , покинув своє місце проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час місцезнаходження останнього невідоме. 21 червня 2018 року до ЄРДР внесено відомості, відповідно до яких 8 червня 2018 року приблизно у період часу між 21:30 год. та 23 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_5 , перебуваючи на території, прилеглій до вул. Північної, біля заливу «Верблюд», з метою відкритого заволодіння майном громадян, а саме мобільним телефоном, вступили між собою у попередню змову з метою вчинення розбійного нападу. Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на вчинення нападу, діючи згідно існуючої домовленості ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_5 з метою подолання опору напали на потерпілого ОСОБА_8 , нанесли йому численні ножові поранення в життєво важливі ділянки тіла, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за небезпекою для життя у момент заподіяння, та відкрито заволоділи його телефоном «SAMSUNG GALAXY J7».
Із протоколу допиту від 21 червня 2018 року підозрювана ОСОБА_5 пояснила, що в ході подій, які відбувалися 8 червня 2018 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвели потерпілого у лісо-паркову зону та почали бити ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_10 взяв у ОСОБА_11 ніж та почав наносити удари ОСОБА_12 в область ікроножних м`язів ніг, а після цього - в область спини. Після зазначених дій ОСОБА_10 повернувся до ОСОБА_5 та пригрозив їй ножем, що вб`є її, якщо вона не штиркне ОСОБА_12 ножем в шию. Злякавшись за своє життя, вона взяла ніж та нанесла один удар ножем в область шиї ОСОБА_12 . В подальшому вони забрали деякі речі у ОСОБА_12 , в тому числі мобільний телефон «Самсунг», який пізніше вона здала в ломбард.
Із протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 21 червня 2018 року випливає, що він працює в торгівельному кіоску по АДРЕСА_1 та займається продажем, ремонтом та купівлею мобільних телефонів, в тому числі раніше вживаних. 9 червня 2018 року до нього на робоче місце в період часу з 12-14 год. прийшла раніше невідома молода дівчина, яка здала мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY J 7», за що отримала 1200 грн. Дівчина, яка мала пряме та русяве волосся, а також татуювання на лівій руці, повідомляла, що цей телефон належить їй.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, 21 червня 2018 року свідок ОСОБА_4 впізнав на фото підозрювану ОСОБА_5 як особу, яка здала йому телефон 9 червня 2018 року.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно надійшло направлено поштою до Оболонського районного суду м. Києва 22 червня 2018 року, а тому строки подання такого клопотання слідчим не порушено.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий посилався на те, що таке клопотання подано з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із доданих до клопотання слідчого матеріалів, злочин щодо ОСОБА_8 вчинено з метою заволодіння його телефоном «SAMSUNG GALAXY J7», який в подальшому здано свідку ОСОБА_4 підозрюваною ОСОБА_5 .
За таких обставин на мобільний телефон необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0004718 від 13.06.2018 року задоволити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung J7» із імеі №1: НОМЕР_1 та імеі № 2: НОМЕР_2 , який 21.06.2018 року було вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1