ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2631/18

22 жовтня 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000562 від 16.09.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Малий Мидськ Костопільського району Рівненської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, працездатний, який не працює та не навчається, державних нагород та пільг не має, відповідно до ст.89 Кримінального кодексу України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.09.2018 близько 13:30, перебуваючи на вулиці Новій у селі Малий Мидськ Костопільського району Рівненської області поблизу автомобіля марки Volkswagen LT-35, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , скористався тим, що потерпіла ОСОБА_5 відійшла, підійшов до бокових дверей вказаного автомобіля, які були відчинені, де, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, а саме чоловічі шкіряні туфлі чорного кольору, розмір "43", вартістю 620 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 вересня 2018 року під час провадження досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у разі затвердження такої угоди, а саме громадські роботи тривалістю 140 /сто сорок/ годин. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України винним себе визнав повністю, попросив вибачення у потерпілої за вчинене кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Присутня у судовому засіданні потерпіла просила суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про примирення від 27.09.2018, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), відповідальність за що передбачена ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт тривалістю 140 /сто сорок/ годин.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речовий доказ, чоловічі шкіряні туфлі, розмір "43", переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27 вересня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт тривалістю 140 /сто сорок/ годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ, чоловічі шкіряні туфлі, розмір "43", переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

СуддяОСОБА_1