Справа № 492/1325/18
Провадження № 1-кп/492/148/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м .Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 22.06.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.11.2014 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовими строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
-22.08.2017 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, щодо якого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.07.2018 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 22 серпня 2018 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити справу до судового розгляду та подала суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та просили суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з письмовими заявами про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. У зв`язку з поданими потерпілими заявами, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважав за можливе провести підготовче судове засідання без участі потерпілих.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, під час проведення підготовчого судового засідання судом проведені наступні дії:

1) визначено дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, для прийняття рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, або направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. Тому перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України. Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Розглянувши подане прокурором клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

В інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним «автоматичне» продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Чанєв проти України» Європейський суд, серед іншого, звернув увагу на те, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України (у редакції 2012 року), чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Європейський суд зазначив, що частиною 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею. У зв`язку з цим, Європейський суд дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців та констатував порушення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-3167/0/4-16 від 30 грудня 2016 року, при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно врахувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог Глави 18 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтована матеріалами провадження, а саме обвинувальним актом, протоколами огляду місця події від 22.03.2018 року та від 22.06.2018 року, показаннями потерпілих, протоколами допитів свідків.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, в період іспитового строку отже, посилання прокурора на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора, при вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників судового провадження, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину; з врахуванням того, що судовий розгляд справи не розпочато, з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_5 , який виявляє низьку соціальну адаптацію, оскільки до затримання не був працевлаштований, не мав стабільного доходу для існування та стійких соціальних зв`язків, з врахуванням того, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, що свідчить про його стійку асоціальну позицію, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; вчинення іншого кримінального правопорушення, тиск на потерпілих та свідків. Зазначені обставини свідчать також про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки обвинуваченим, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.

Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і вважає що слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на два місяці, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів справи випливає, що обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Відповідно до припису п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням мінімального розміру застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Враховуючи, що обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого в порядку, визначеному законодавством.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 314 - 317, 369 - 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, в залі суду № 1 в м. Арциз Одеської області на 05 вересня 2018 року о 16 годині 10 хвилин.

Справу розглядати одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, а також Арцизький РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Доручити Арцизькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яку направити на адресу суду в строк до 05 вересня 2018 року.

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, з 21 серпня до 21 жовтня 2018 року з визначенням застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткових мінімумах для працездатних осіб, що становить 35240 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення обвинуваченим визначеного судом розміру застави, покласти на ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого відділу Арцизького ВП ГУНП в Одеській області за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Арцизького району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого постійного місця проживання.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою закінчується 21 жовтня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області