пр. № 1-кп/759/190/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеконференцзв`язку в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009425 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 20.09.2017 Апеляційним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, 13.07.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, не працюючого; у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, а саме: 20.09.2017 Апеляційним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Житомирській виправній колонії №4; 13.07.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, який станом на 25.10.20017 року не сплатив, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин за наступних обставин.
Так, 23.10.2017, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , йдучи по підземному переходу по вул. Зодчих, 14 в м. Києві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка рухалася до місця сого проживання та тримала в руці гаманець. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення вищезазначеного гаманця у ОСОБА_5 .
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного протиправного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з корислих мотивів, ОСОБА_4 , підбіг до ОСОБА_5 та вирвав з руки останньої гаманець зеленого кольору, у якому знаходились: грошові кошти в сумі 854 гривні, паспорт громадянки України на прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_1 ), який для неї не представляє матеріальної цінності; дві банківські картки «Сбербанк» за номером НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , на рахунку яких грошових коштів не було; банківська картка «Ощадбанк», яка для потерпілої не представляє матеріальної цінності, банківська картка «Приватбанк» за номером НОМЕР_4 ; дисконтна картка торгового магазину «Ватсонс» за номером НОМЕР_5 , а всього майна на загальну суму 3391 грн.
Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що 23.10.2017 приблизно о 22 год., йдучи по підземному переходу по вул. Зодчих, 14 в м. Києві, побачив незанйому йому ОСОБА_5 , яка тримала в руках гаманець. Він підбіг до неї та вирвав з рук останньої гаманець зеленого кольору, в якому знаходились грошові кошти на суму 854 гривні, паспорт на її ім`я, залізничний квиток на 30.10.2017 року, банківська картка «Ощадбанк», «Приватбанк» та дві картки «Сбербанк», після чого з місця вчинення злочину втік разом з майном, однак пізніше був затриманий працівниками поліції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за не можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, зважаючи на те, що злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який ОСОБА_4 засуджується по даному кримінальному провадженні вчинено ним 23.10.2017, тобто після постановлення вироку Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2017 року, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України КК України до 5 років позбавлення волі, суд вважає, що остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2017 року , згідно якого ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на строк 5 років позбавлення волі і остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14.06.2018 року.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період попереднього ув`язнення з 01.11.2017 по 14.06.2018.
Вирок Святошинського районного суду від 13.07.2017 року згідно якого ОСОБА_4 засуджено до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - виконувати самостійно.
Речові докази в провадженні:
-паспорт громадянки України на прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_1 ); дві банківські картки «Сбербанк» за номером НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; банківська картка «Ощадбанк», банківська картка «Приватбанк» за номером НОМЕР_4 ; дисконтна картка торгового магазину «Ватсонс» за номером 627; фіскальний чек №918, які належать і перебувають під збергігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю;
-дві квитанції з ломбарду «Скарбниця» №АЕ 3546373 та №АЕ2727677 залишити при матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: