Справа № 643/7893/18
Номер провадження 1-кс/643/2373/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2018 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003365 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 187 КК України відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня, розлучений, має на утриманні дитину 2003 року народження, офіційно не працюючий, раніше судимий 26.07.2017 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 15.06.2018 ОСОБА_6 , близько 05:30, знаходячись біля входу до нічного клубу «Болеро», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 56, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно та з корисливим мотивом, після словесного конфлікту наніс потерпілому ОСОБА_7 кулаками обох рук декілька ударів у ділянку голови, обличчя та тулубу, від яких потерпілий впав на асфальт, а ОСОБА_6 , продовжуючи застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з метою заволодіння майном, наніс декілька ударів взутою ногою у ділянку голови, обличчя та тулубу останнього, чим подавив можливість потерпілого до спротиву та завдав йому закриту черепно-мозкову травму, забій м`яких тканин обличчя, рвану рану підборіддя зліва, забій м`яких тканин правої руки, закритий перелом правої ліктьової кістки та спричинив втрату свідомості ОСОБА_7 , після чого відкрито заволодів належними останньому ланцюжком з металу жовтого кольору 585 проби, вагою близько 30 грама, зірвавши його з шиї потерпілого, на якому знаходився хрестик з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 10 грама, завдавши потерпілому матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється. Далі, утримуючи при собі майно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 намагався з місця скоєння злочину зникнути, однак був зупинений працівниками патрульної поліції.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, офіційно не працює, раніше судимий та перебуває на іспитовому терміні, вважає що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як іншій, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти переліченим ризикам.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, дав пояснення відповідно до викладених в ньому доводів та просив задовольнити.
Підозрюваний не заперечував факту конфлікту між ним та потерпілим, під час якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння та зазначив, що він також зазнав чисельних ушкоджень, при цьому золотих виробів у потерпілого не викрадав і взагалі не знає, чи були вони в нього. Посилаючись на свій сімейний стан, поганий стан здоров`я, а саме наявність кількох хронічних захворювань, відсутність наміру переховуватись від слідства просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Захисник зазначив, що підозра підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не обґрунтована, відсутні докази викрадення майна потерпілого, при цьому під час бійки ОСОБА_6 зазнав тяжких ушкоджень, в нього зламані два ребра, ймовірно зламаний лікоть, тоді як потерпілий не госпіталізований та непогано себе почуває, що викликає сумніви в статусі ОСОБА_6 саме як підозрюваного. Крім того, ОСОБА_6 страждає на виразку 12-палої кишки, має міжхребцеву грижу, ліва кість в нього фактично паралізована, отже він навіть не має фізичної можливості переховуватись від слідства чи вчинити інше кримінальне правопорушення, отже ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Місце проживання ОСОБА_6 зареєстроване, він має малолітню доньку, працює, хоча і не офіційно, отже має соціальні зв`язки, в зв`язку з чим захисник просить застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який класифікується як тяжкий та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років. Підозра ОСОБА_6 на теперішній час обґрунтована переліченими в клопотанні та доданими до нього доказами: протоколом огляду місця події ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено вироби з золота, належні потерпілому; показаннями потерпілого ОСОБА_7 про обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення та протоколом впізнання підозрюваного, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які підтвердили факт бійки між потерпілим та підозрюваним, а також заволодіння останнім золотими виробами потерпілого і наступного їх підкидання на місце злочину.

Враховуючи стадію розслідування кримінального правопорушення підозру ОСОБА_6 на теперішній час можна вважати цілком обґрунтованою, як і попередню кваліфікацію скоєного.
Як особистість ОСОБА_6 характеризується наступним чином: розлучений, від шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно, має зареєстроване місце проживання на території м. Харкова, отже казати про відсутність в нього соціальних зв`язків не можна. Долучені до матеріалів справи медичні довідки та виписки з історій хвороби свідчать про наявність у ОСОБА_6 ряду захворювань диспластичний остеохондроз поперекового відділу хребта, перфоративна язва 12-палої кишки. Крім того, лікувався з приводу компресійно-ішемічної нейропатії лівого променевого нерву з парезом розгиначів лівої кістки.
Разом з тим, ОСОБА_6 26.07.2017 судимий Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, під час іспитового строку, призначеного за вказаним вироком, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, не бажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як зазначено в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність 2-х з 5-ти ризиків, перелічених в ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, зазначених стороною обвинувачення, суд вважає необґрунтованими. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа Ілійков проти Болгарії, 2001 рік), а в разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі, що дозволяє зробити висновок про існування ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Посилання захисника на фізичну неможливість переховуватись від слідства та суду не можуть бути взяті до уваги, так як не дивлячись на свій хворобливий стан ОСОБА_6 о п`ятій ранку, перебуваючи під впливом спиртних напоїв, спромігся на бійку з завданням чисельних тілесних ушкоджень потерпілому.
Не є безпідставним, враховуючи підозру у вчиненні злочину під час іспитового строку, і твердження прокурора про існування ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Необґрунтованість, на думку сторони захисту, підозри у вчиненні розбою не може бути сприйняте судом як підстава для відмови в задоволенні клопотання, так як ступінь доведеності підозри на цьому етапі провадження не є виключною обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, його вірна кваліфікація є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається. Такі висновки суд робить опираючись на рішенні Європейського суду з прав людини у справі Чеботар проти Молдови від 13.11.2007.
Таким чином, з погляду на наявність двох ризиків, закріплених в ст. 177 КПК України, суд вважає, що прокурором доведена обґрунтованість обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, отже на теперішній час існують передбачені кримінальним процесуальним законодавством обставини, які вказують на необхідність задоволення клопотання.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не знаходить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 06:00 години 15.06.2018.

Строк дії ухвали до 06:00 години 13.08.2018.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав (ла): «_____» ____________ 2018 року _____________________________
(Підпис, ПІП)