АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/4320/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/292/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у кримінальному провадженні відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідуваньза №0000340 від 09.07.2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, працює слюсарем-ремонтником ЦРМО-2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1ст.115 КК України,-

Учасники судового провадження :

прокурор ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачений ОСОБА_11

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_8 невинним , в зв`язку з відсутністю доказів його вини у вчиненні кримінального правпорушення.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років.

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 липня 2015 року до 02 червня 2016 року, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін.

Питання з речовими доказами та процесуальними витратами вирішено.

За обставин, встановлених судом першої інстанціїта детально викладених у вироку,08 липня 2015 року, впродовж дня, ОСОБА_8 вживав спиртні напої, у тому числі і зі своєю знайомою ОСОБА_12 ,за місцем її мешкання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Цим же вечором, ОСОБА_8 продовжував вживати спиртні напої у приміщенні кафе «Бістро» поблизу зупинки громадського транспорту «Трампарк» по вул. Тбіліська м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де йому на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_12 .

Замість ОСОБА_8 на даний телефонний дзвінок ОСОБА_12 відповіла її рідна сестра ОСОБА_13 , яка разом з ОСОБА_8 відпочивала у приміщенні зазначеного кафе, у наслідок чого ОСОБА_12 образилася на ОСОБА_8 , вирішивши, що останній її ігнорує.

Після вживання спиртного, приблизно о 23 годині 20 хвилин 08 липня 2015 року ОСОБА_8 прийшов у гості до ОСОБА_12 , в квартиру за місцем її мешкання, де між зазначеними особами у спальній кімнаті квартири на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, приводом до якої стала вищевказана образа ОСОБА_12 на ОСОБА_8 .

Під час сварки, ОСОБА_12 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 почала образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_8 та завдала йому ляпасу долонею по обличчю.

Вказана поведінка ОСОБА_12 обурила ОСОБА_8 , викликавши у нього гостру неприязнь до неї, у наслідок чого він почав бити ОСОБА_12 умисно завдаючи їй численних ударів кулаками в ділянки голови, тулубу та кінцівок.

В процесі побиття потерпілої, у ОСОБА_8 з цих же мотивів гострої неприязні до ОСОБА_12 , раптово виник умисел на заподіяння їй смерті.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , діючи з метою заподіяння ОСОБА_12 смерті, з мотивів гострої неприязні до неї, проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, схопив потерпілу ОСОБА_12 , яка стояла звернутою до нього обличчям, обома руками за шию спереду та, приблизно о 23 годині 30 хвилин 08 липня 2015 року почав умисно, на протязі декількох хвилин, зі значною силою, багаторазовими рухами спереду-назад, стискати органи шиї потерпілої ОСОБА_12 , перекриваючи доступ повітря до органів її дихання, та утримував потерплу в такий спосіб до тих пір, поки ОСОБА_12 перестала подавати ознаки життя, впала на підлогу та в результаті механічної асфіксії, у наслідок здавлювання органів шиї руками, померла на місці злочину.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкоджень у вигляді: 2 саден, - в лобній області ліворуч та на кінчику носа; 8 саден, - в лобній області по середній лінії, на нижній щелепі праворуч та ліворуч, в щічній області праворуч; садна в правій виличній ділянці; 4 синців в лівій навколо очній ділянці з переходом на виличну та перед вушну ділянку, на спинці носа, на нижній щелепі ліворуч від кута до середньої лінії, на нижній щелепі праворуч; синця в лівій завушній області з переходом на задню поверхню лівого вуха; множинних саден, - на передньо-бічних поверхнях шиї від верхньої до середньої третини; 3 саден на задній та передній поверхнях правого плечового суглобу; 2 саден на задній та внутрішній поверхнях правого передпліччя у верхній та середній третинах; 5 синців на задній поверхні правого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу, на тильній поверхні 1-ої плюснової кістки; 2 ділянок шкіри із множинними внутрішньо шкірними петехіальними крововиливами в лопаткових ділянках праворуч та ліворуч; 3 ділянок шкіри в проекції 7, 9, 10 ребер із множинними внутрішньо шкірними дрібно крапковими та петехіальними крововиливами; синця на задній поверхні правого плеча у середній третині; 3 синців на задній поверхні, на зовнішньо-бічній поверхні лівого плеча у верхній, середній та нижній третинах; переривчастого садна із синцем на задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; 2 синців на внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині та на тильній поверхні лівої кисті; 3 саден в проекції обох кульшових суглобів; 3 саден на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; три садна на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу з переходом на гомілку; чотири синці на передній поверхні правого колінного суглобу; садна на зовнішньо-бічній поверхні правої гомілки у верхній третині; переривчастого садна на тильній поверхні правої стопи із здиранням епідермісу та утворенням лусок; крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобних ділянках праворуч та ліворуч, в правій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій тім`яно-скронево-потиличних ділянках множинні дрібнокрапкові крововиливи у товщі сірої та білої мозкової речовини в ділянці лобних, скроневих, тім`яних та потиличних частках обох півкуль головного мозку, місцями зливні, проходять на глибину до 0,8см; крововиливів у м`які тканини шиї від верхньої третини до середньої третини на передньо-бічних поверхнях; патологічної рухливості правого ріжка під`язичної кістки в дещо більшій амплітуді, в порівнянні з лівим; крововиливу в м`які тканини грудної клітини 2-4 ребер ліворуч від середньо-ключичної лінії до передньо-пахвової лінії; повних косо-поперечних переломів 3 та 4 ребер ліворуч.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупу №1268 від 30 липня 2015 року та додаткової судово-медичної експертизи №1268 від 27 серпня 2015 року виявлені у потерпілої ОСОБА_12 тілесні ушкодження: у вигляді синців та саден голови, тулубу та кінцівок, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень; у вигляді косо-поперечних переломів 3-4 ребер ліворуч, відносяться до тупої травми грудної клітини та за своїм характером відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більш ніж 21 день; в області шиї, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_12 , що настала близько о 23 годині 35 хвилин 08 липня 2015 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в результаті удавлення руками, яке ускладнилося механічною асфіксією та протікало на фоні тупої травми грудної клітини.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ст.115 ч.1 КК України, як вбивство, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що висновки суду містять істотні суперечності. Так, в матеріалах кримінального провадження є висновки додаткової судово-медичної експертизи №1268 від 27.08.2015 року, з якої вбачається, що в області голови потерпілій завдано не менше 16 ударів, в області тулубу не менше 6 ударів, в області верхніх кінцівок та нижніх кінцівок не менше 12 ударів, тобто потерпілій завдане не менше 34 ударів, але при огляді експертом ОСОБА_8 жодних пошкоджень в області рук, характерних для нанесення такої кількості ударів не виявлено.

Крім цього, у висновках додаткової судово-медичної експертиза № 1268 від 27.08.2015 року зазначено, що на шиї потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден, які виникли від дії тупих твердих предметів з гострим краєм або крайкою, якими могли бути пальці кистей рук та нігті пальців рук нападника. Тобто з висновків експерта вбачається, що нападник завдав ушкодження нігтями, а в ОСОБА_8 брали змиви з під нігтів пальців рук, зразки слини і крові, але цитологічна експертиза не проводилась.

На думку захисника, посилання суду на проведений слідчий експеримент взагалі є безпідставним, оскільки ОСОБА_8 пояснював суду, що з моменту його затримання на нього здійснювали фізичний та психологічний вплив працівники Дзержинського відділення поліції, не давали йому захисника, одягали целофановий пакет на голову, погрожували підкинути наркотичні засоби його дітям та написали за нього пояснення із зізнанням у вбивстві, які він змушений був підписати. На слідчому експерименті ОСОБА_8 показав як нібито схопив за шию ОСОБА_12 , проте не показав самого механізму здавлювання шиї, який привів до смерті. Згідно висновків експертизи шия потерпілої здавлювалася багаторазовими рухами у передньо-задньому напрямках на протязі декількох хвилин, а ОСОБА_8 навпаки показав на слідчому експерименті, що лише один раз схопив та утримував за шию потерпілу, ніяких багаторазових рухів він не показував.

Захисник вважає, що суд взяв до уваги суперечливі докази і не надав оцінку іншим доказам в кримінальному провадженні, які повністю спростовують звинувачення ОСОБА_8 в заподіянні смерті ОСОБА_12 . Суд не взяв до уваги характеристику самої потерпілої, яка зловживала спиртними напоями, на ґрунті чого між ними неодноразово виникали сварки. В день вбивства потерпіла розпивала спиртні напої з різними людьми. Хто саме і скільки разів відвідував потерпілу в цей день невідомо, так само не встановлено з ким потерпіла ОСОБА_12 конфліктувала на ґрунті пияцтва в цей день. Зі слів сестри потерпілої, ОСОБА_12 ніколи не закривала двері до квартири, отже ввійти міг любий, в тому числі і злочинець.

Захисник вважає, що вина ОСОБА_8 не доказана жодними доказами та просить суд звернути увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, працює, має відмінну характеристику з місця роботи та місця мешкання, один виховує двох дітей; за характером спокійний, не конфліктний та не схильний до агресії.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1ст. 115 КК України, вказує на те,що вирок суду підлягає скасуванню, в частині призначеного покарання, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку прокурора, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, формально врахував тяжкість скоєного злочину та наявність обтяжуючої обставини скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, судом не було прийнято до уваги, що ОСОБА_8 незважаючи на беззаперечне доведення його вини, не визнав провини в інкримінованому злочині та не розкаявся. Тому вирок суду, в частині призначеного покарання, підлягає скасуванню, за невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, наполягали на задоволенні апеляційної скарги захисника, заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, просив колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача ,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише у тому випадку , коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом .Тобто , дотримуючись засади змагальності , та виконуючи свій професійний обов`язок , передбачений ст. 92 КПК України , обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів , що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення , щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час,місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення),винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора.Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом , чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.
Відповідно дост. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не були виконані належним чином.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він близько 23.30 год. 8 липня 2015 року за обставин, детально викладених в обвинувальному акті, які суд першої інстанції визнав доведеними, умисно протиправно заподіяв смерть потерпілій ОСОБА_12 .
Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 пояснив , що він не вчиняв вбивства потерпілої ОСОБА_12 , а в ході досудового слідства обмовив себе під тиском працівників поліції . Зазначені обставини обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив і в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, як вбачається з висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1268 від 27.08.2015 року, було встановлено , що потерпілій ОСОБА_12 в область голови було завдано не менше 16 ударів , в область тулубу було завдано не менше 6 ударів , в область верхніх кінцівок було завдано не менше 10 ударів , в область нижнії кінцівок завдано не менше 12 ударів.
В той час , як відповідно до пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 при допиті його як підозрюваного ,за участі захисника ( а.кп.54-55 т.1) , так і в ході проведення слідчого експерименту ( а.кп.108-110 т.1 ) обвинувачений пояснював , що завдав потерпілій ОСОБА_12 тільки один удар рукою в ліву частину обличчя потерпілої.
В той час , як відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1268 від 30.07.2015 року тілесні ушкодження виявлені в лівій частині голови потерпілої ОСОБА_12 ( а.кп.26-29 т.1).
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1268 від 27.08.2015 року ( а.кп.122 т.1) зазначено про те , що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_12 не в повному обсязі відповідає механізму спричинення тілесних ушкоджень , вказаному в ході проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки обвинувачений не вказав механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень в області голови , тулубу та кінцівок потерпілої.
Крім того , обвинувачений ОСОБА_8 при допиті його як підозрюваного ,за участі захисника ( а.кп.54-55 т.1) , так і в ході проведення слідчого експерименту ( а.кп.108-110 т.1 ) пояснював , що він схопив потерпілу двома руками за шию та з силою стиснув , та утримував за шию незначний проміжок часу, а коли відчув , що тіло потерпілої обм`якло відпустив потерпілу.
Однак , механізм спричинення тілесних ушкоджень в області шиї потерпілої , зазначений обвинуваченим суперечить висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1268 від 27.08.2015 року ( а.кп.122 т.1), відповідно до якого характер тілесних ушкоджень в області шиї потерпілої ОСОБА_12 свідчить про те , що здавлювання шиї потерпілої могло відбуватись багаторазовими рухами руками нападника , що підтверджується кількістю ушкоджень , виявлених на шиї потерпілої.
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1268 від 27.08.2015 року ( а.кп.120-122 т.1) виявлені тілесні ушкодження в області шиї потерпілої у вигляді множинних саден виникли від дії тупих твердих предметів з гострим краєм або крайкою , якими могли бути пальці кистей рук та нігті пальців нападника.
Однак , судом першої інстанції не були усунуті зазначені протиріччя та не було з`ясовано , чи відповідає механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_12 механізму спричинення тілесних ушкоджень , вказаному в ході проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_8 .
Суд першої інстанції не звернув уваги на ці обставини та вказану суперечність не усунув , допустивши тим самим істотну неповноту судового розгляду.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів вважає, що допущена судом першої інстанції неповнота судового розгляду є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розумінні ст. 412 КПК України, та згідно із п. 1, п. 3 ч. 1ст. 409 КПК Україниє підставою для скасування оскаржуваного вироку.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, ч. 2, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені недоліки, оскільки питання про дослідження всього обсягу доказів у суді апеляційної інстанції не було порушене, тоді як відповідно до ч. 3ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може дослідити докази, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що чиним КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, без клопотання учасників судового провадження, оскільки останнє покладено кримінально-процесуальним законом саме на суд першої інстанції, а з другого боку до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, не входять неповнота судового розгляду та істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 23 КПК України, ст. 370 КПК України,ст. 374 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.15, п.16 ч.1ст. 7 КПК України, ч. 6 ст. 22 КПК України та ст. 23 КПК України, - колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Захисника ОСОБА_7 задовольнити частково, оскаржуваний вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути суперечністі, зазначені в ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, в тому числі доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що якщо під час нового судового розгляду підтвердиться об`єм обвинувачення, визнаний судом першої інстанції доведеним, то призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання слід вважати таким, що є справедливим та відповідає загальним засадам призначення покарання.
З урахуванням наведеного, апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 370, 404, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скаргипрокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у кримінальному провадженні відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідуваньза №0000340 від 09.07.2015 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 судом не обирався.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

______________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4