Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2901/18
Провадження № 1-в/711/241/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК-62 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючого його тим, що для цього є всі необхідні підстави.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, засуджений ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні представник адміністрації СІЗО № 30 ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання, пояснивши, що ОСОБА_5 не довів своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6 , висновок представника адміністрації СІЗО № 30 ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений: вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 07.08.2013 року за ч. 3 ст. 185 до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 09.03.2011 року у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі і остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років шести місяців. Даним вироком зараховано у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 період перебування під вартою з 18.01.2011 року по 09.03.2011 року. Початок строку відбування покарання 07.08.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.10.2013 року апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 07.08.2013 року закрито. Вирок набрав законної сили 09.10.2013 року .

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частин призначеного судом строку покарання, але він не довів своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.
Так, з матеріалів особової справи ОСОБА_5 , яка була досліджена в судовому засіданні, та характеристики, наданої представником ЧВК-62 в судовому засіданні, вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_5 характеризувався негативно. В Черкаській ВК-62 відбуває покарання з 22.11.2013 року, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що шість раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Одне стягнення на даний час не погашене та не зняте в установленому законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, але належні висновки для себе робить не завжди.
З 06.12.2013 року по 23.07.2014 року був працевлаштований на виробництві установи в цеху № 2 деревообробної дільниці. До праці ставився незадовільно, встановлене змінне завдання виконував лише під контролем представників адміністрації та майстрів. Заохочень не отримував.
З 01.09.2014 року по 20.12.2015 року був працевлаштований на виробництві установи в цеху № 1 деревообробної дільниці з ремонту хлібного лотка. Встановлене змінне завдання виконував, за що мав три заохочення, надані правами начальника установи, але разом з тим допускав порушення вимог трудової дисципліни, за що мав стягнення.
З 16.05.2016 року по 25.06.2016 року знову був працевлаштований на виробництві установи в цеху № 1 деревообробної дільниці. Встановлене змінне завдання виконував лише під наглядом представників адміністрації та майстрів. Заохочень не мав. За відсутності особистого бажання працювати був знятий з промислової зони установи.
На даний час не працевлаштований за відсутності бажання працювати. Від участі по благоустрою відділення ухиляється, веде пристосовницький спосіб життя.
Також з наданої на ОСОБА_5 характеристики вбачається, що 30.04.2015 року адміністративною комісією розглядалося питання застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої ст. 101 КВК України, та було відмовлено в її застосуванні так, як останній не став на шлях виправлення.
24.03.2016 року адміністративною комісією розглядалося питання застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, та було відмовлено в її застосуванні оскільки останній не став на шлях виправлення.
Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання так, як останній не став на шлях виправлення.
Враховуючи, що з матеріалів особової справи ОСОБА_5 , яка була досліджена в судовому засіданні, а також з характеристики, наданої представником ЧВК-62 в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та перевиховання, оскільки має 6 стягнень, одне з яких не погашене, і його нестабільна поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання лише під контролем персоналу установи, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 539 КПК України, на підставі ст. 81 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд,
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити прокурору, засудженому, адміністрації ЧВК-62 - для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1