АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000582 від 01 червня 2017 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, раніше судимої:

- вироком Сторожинецького районного суду від 07.02.2001 року за ч.3 ст.229-6, ч.2 ст.229-3, ст.45 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки та штрафом 170 грн.;

- вироком Сторожинецького районного суду від 04.02.2002 року за ст.122, ст.43 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнилася за ст. 81 КК (УДО) на 1 рік 4 місяця 15 діб по постанові Малиновського райсуду м. Одеса від 21.09.2006 року;

- вироком Сторожинецького районного суду від 05.04.2012 року за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнилася по відбуттю покарання 04.04.2014 року.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 окремо та апеляційною скаргою діючого в її інтересах, захисника ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 червня 2018 року, -

ЄУНСС №723/643/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/794/327/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 червня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання визначено відраховувати з моменту затримання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши обвинувачену ОСОБА_6 під варту у залі суду.

Вирішено питання пов`язані з речовими доказами та судовими витратами.

На вказаний вирок суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_6 разом із захисником ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, у яких просять апеляційний суд вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 червня 2018 року змінити та призначити більш м`яке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що районним судом не враховано те, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненому та не заперечувала свою причетність до вчиненого, щиросердечно розкаялася та запевнила суд, що подібного вчиняти більше не буде. Крім того, вказують і на те, що потерпіла у судовому засіданні пояснила, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, просила суд суворо не карати ОСОБА_6 .

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Як зазначив суд у своєму вироку та встановлено районним судом ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимою, 01.06.2017 року близько 02-00 год., умисно, протиправно, з корисливих мотивів, відкривши вікно, проникла до будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 . В подальшому, знаходячись в кімнаті вищезазначеного будинку, підійшла до ОСОБА_9 та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, а саме, рукою закривши рот потерпілої, викрала грошові кошти останньої у сумі 3300 грн., після чого з місця злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на переніссі по центру, які згідно висновку судово-медичної експертизи №118-а-Е від 30.06.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та доводи апеляційних скарг, обвинувачену ОСОБА_6 , яка не заперечила доведеності своєї вини у вчиненому, а просила лише призначити їй більш м`яке покарання враховуючи її пенсійний вік, її захисника, який також просив призначити його підзахисній покарання із застосування ст. 69 КК України, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі, в частині характеризуючи даних, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку не оспорюються висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та з проникненням у житло, а також кваліфікації таких дій за ч.3 ст. 186 КК України, то апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих обставин, які не оспорено в апеляційних скаргах і вважає такі висновки суду доведеними.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг щодо його невідповідності ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі є обґрунтованими та підтвердженими.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені злочини відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При цьому, при призначені покарання необхідно брати до уваги обставини які його пом`якшують та обтяжують.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання, районним судом враховано, що вчинений обвинуваченою злочин, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, остання є пенсіонеркою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судима за вчинення злочинів проти власності, визнання нею вини, а також часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, а обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, районним судом визнано вчинення злочину повторно, а також вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, а покарання належить призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою притягається ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, і це буде необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Також, у вироку вказано, що за наведених обставин районний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 та ст.75 КК України, про які клопотали захисник та сама обвинувачена, а тому дійшов висновку, що останній слід призначити реальну міру покарання. Однак на думку колегії суддів призначене покарання є не справедливим та не співрозмірним скоєному.

Колегія суддів вважає, що застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_6 можливе т.я. в наявності є кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема з урахуванням особи винної, а саме її віку 64 роки, стану здоров`я, - як слідує з довідки Державної установи «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» ОСОБА_6 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря терапевта з діагнозом: "ішемічна хвороба серця. Дифузійний кардіосклероз. Симптоматична артеріальна гіпертензія. СН І ФКШ КВР 11. Варикозна хвороба вен нижніх кінцівок. Варикознорозширені поверхневі вени обох гомілок", - а також її щиросердного каяття та активного сприяння розкриттю злочину, добровільного часткового відшкодування завданої шкоди, її посткримінальну поведінку та коли вона перебувала під домашнім арештом, який не порушувала, позитивну характеристику з місця проживання та думку потерпілої, яка в суді першої інстанції просила її суворо не карати, колегія суддів вважає можливим, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального Кодексу.

Встановлені по справі вищенаведені обставини настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що можливе призначення підсудній, навіть, мінімального покарання в межах санкції, буде явно недоцільним.

За таких обставин, вирок районного суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не встановила.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 та апеляційну скаргу діючого в її інтересах захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 червня 2018 року щодо ОСОБА_6 засудженої за ч.3 ст.186 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_6 винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обраховувати з 06.06.2018 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою у той же строк і порядок з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3