Справа № 461/2444/18
Провадження № 1-кс/461/2271/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Львівської області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в якій просить зобов`язати Львівське територіальне управління НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України за правопорушення вчиненні заступником прокурора Львівської області ОСОБА_4 , начальником правління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , директором Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_6 , суддями Миколаївсього районного суду Львівської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та взаємопов`язаних злочинів за ч. 3 ст. 368 КК України вчинених начальником Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_10 ..

В судові засідання призначенні на 06.04.2018, 16.04.2018, 19.04.2018, 25.04.2018, 08.05.2018, 31.05.2018, 20.06.2018, 10.07.2018, ОСОБА_3 не прибув, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, таким чином скаргу не підтримав. У зв`язку з неодноразовою неявкою скаржника до суду на розгляд його скарги, вважаю за можливе та необхідне розглянути таку у відсутності скаржника. При цьому, слід взяти до уваги те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»)».

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 р. (п.26) зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, заявник, звертаючись до суду, повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися до судового засідання для надання особистих пояснень. Аналогічна правова позиція висловлена у справі «Гурепко проти України».

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, слідчий суддя, приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, оскільки скаржник в судові засідання не з`являвся, викладені в скарзі обставини не підтримав, а відтак скарга є недоведеною.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-309 КПК України,-

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Львівської області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1