Справа № 472/1346/17
Номер провадження1-кп/473/124/2018
ВИРОК
іменем України

"16" травня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,

потерпіла ОСОБА_9 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000482 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нововоскресенка Веселинівського району Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, раніше не судимий, офіційно не одружений, співмешкав без реєстрації шлюбу до події, що зазначена в обвинувальному акті, із ОСОБА_11 , яка є рідною бабусею потерпілої, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Пред`явлене обвинувачення.

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що 27.09.2017 року приблизно о 13.40 год. між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті постійних сварок виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел спричинити смерть ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, який виник спонтанно, безпосередньо перед вчиненням злочину, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 взяв розкладний ніж, який знаходиться в шафі будинку та умисно завдав ним чотири удари в область передньої поверхні черевної стінки зліва та два удари в область лівої молочної залози, добре розуміючи, що завдає удару гострим предметом у життєво-важливі органи, при цьому бажав спричинити смерть ОСОБА_9 .

Крім того, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_7 намагався нанести удар ножем в область шиї ОСОБА_9 , але остання схопила ніж за лезо рукою тим самим попередила нанесення удару в область шиї.

Від завданих ударів ОСОБА_9 впала на землю, в результаті чого, а також зважаючи на дії сторонніх осіб, які намагалися перешкодити ОСОБА_7 довести до кінця свій злочинний намір він свої протиправні дії, направлені на заподіяння смерті ОСОБА_9 припинив з причин, що не залежали від його волі.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

27.09.2017 року приблизно о 13.40 год. між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті постійних сварок виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел спричинити ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій злочинний намір, який виник спонтанно, безпосередньо перед вчиненням злочину, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень взяв розкладний ніж, який знаходився в шафі будинку, та умисно завдав ним чотири удари в область передньої поверхні черевної стінки зліва та два удари в область лівої молочної залози ОСОБА_9 .

В результаті дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 було спричинено наступні тілесні ушкодження:

різана рана лівої кисті, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я,

колото-різані рани лівої молочної залози, непроникаючі колото-різані рани черевної стінки, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я терміном понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день),

проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника із слабою внутрішньочеревною кровотечею, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Позиція обвинуваченого.

ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення визнав частково, пояснивши, що спір між ним та потерпілою виник через квартиру, не згоден з кваліфікацією злочину. Позов прокурора не визнав, оскільки сплатив добровільно витрати на лікування потерпілої через відділення «Ощадбанку», про що долучив копію квитанції від 04.01.2018 року на суму 1553,24 грн. (а.к.п.152 том 1), сплачені на користь Веселинівської районної лікарні.

В судовому засіданні 24.04.2018 року потерпілою уточнено цивільний позов, на що обвинувачений пояснив, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3280 грн. він не визнає, оскільки ця шкода відшкодована, а з вимог про стягнення 300000 грн. моральної шкоди визнає 20000 грн.

Пояснив, що потерпіла змінила декілька квартир, спочатку жила в іншої бабусі, потім почала проживати у них. Йому відомо, що їй хтось порадив, що якщо у нього буде 3 приводи до поліції, то його виселять.

27.09.2017 року він ходив до центру міста отримати гроші в «Ощадбанку». Вдома з бабусею випили по 50 грам. О 10-30 годині він повернувся додому, вдома були Виборна, ОСОБА_12 і донька потерпілої ОСОБА_13 . Він почав питати у потерпілої, чому та 2 дні не водить дитину до школи. Потерпілій це не сподобалось і вона почала на нього кричати. З ОСОБА_12 ніякого конфлікту того дня у нього не було і та нікуди не збиралася їхати. З 2001 року з серпня місяця він проживав разом з ОСОБА_12 в її будинку. Ніяких конфліктів не було, потерпіла його просто не поважає, звертається до нього на ти. Співробітників поліції потерпіла викликає навмисно. Його дійсно двічі притягували до адміністративної відповідальності, оскільки в суді вірять лише показам потерпілої, а йому - ні. Як він пішов за ножем, він не пам`ятає. Ніж з рибалки лежав у його шафі в його кімнаті на 2-му поверсі, там, де стався конфлікт. Як саме наносив удари потерпілій, теж не пам`ятає. Як уже відійшов, то зрозумів що зробив шкоду. Ніж кинув в трубу на виході з будинку, відійшов від будинку 200 метрів, так як йшов до поліції здаватися.

В момент конфлікту потерпіла стояла. Він бачив кров у себе на руках. Чи можна було уникнути конфлікту - він не пам`ятає.

Зазначив, що 16 років співмешкає з ОСОБА_12 без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина. Вважав себе господарем, бо він зробив ремонт, придбав холодильник, вікна. Конфлікти мали місце лише тому, що ОСОБА_14 хотіла виселити його з будинку і пропонувала йому залишити житло. 27.09.2017 року ніяких погроз потерпілій не казав. Проходив освідування, проте у нього було виявлено 0,01% проміле.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом з донькою, чоловіком, бабусею, яка є власником житла. Топальцев співмешкав з бабусею з 2001 року за вказаною адресою.

27.09.2017 року вона знаходилась вдома. Дитина лишилася вдома, до школи не пішла. В її кімнаті, де вона знаходилась з дитиною, є шафа ОСОБА_15 . Він постукав, взяв речі і пішов у центр міста. Його не було 4 години. Повернувся він нетверезий. Пропонував вжити алкоголь її бабусі. Чіплявся до останньої і та переживала, що він п`яний і вона запропонувала їй що може відвезти її в с.Михайлівське до доньки. ОСОБА_16 пішла збирати речі, а вона прасувала штори та розмовляла по телефону з подругою, яка мала прийти до неї. Топальцев зайшов у кімнату до бабусі, яка вийшла та сказала їй, що він її чіпає. На що потерпіла сказала ОСОБА_15 , щоб він збирав свої речі та йшов геть. Топальцев пішов до себе у кімнату, взяв ніж, схопив її, підпер до меблевої стінки та став наносити їй удари ножем. Одною рукою він тримав її за волосся, а іншою наносив удари. Все це бачила дитина. ОСОБА_16 намагалась його відтягнути, але їй це не вдавалося. Вона схопилася рукою за ніж і вигнула його лезо. Під час нанесення їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_15 казав: «Що, догралася?», обіцяв, що спалить будинок, що вони вмиються кров`ю. Казав: «Я тобі зроблю, бачиш, що ти зробила?». Вікно було відчинене і вона крикнула сусідці, щоб та викликала поліцію. Коли ОСОБА_15 виходив з будинку з ножем в руках, його зустріла її подруга, яка йшла до неї. Швидка приїхала майже відразу, оскільки вона проживає неподалік лікарні.

Після події приїхали працівники поліції, ОСОБА_15 забрали. Ніж, яким він наносив їй удари, він поклав у трубу при виході із будинку. Її швидкою відвезли до м.Вознесенська, оскільки в Веселиновому немає анестезіолога.

Подія сталася 27.09.2017 року приблизно о 13 - 13-30 год. Будинок, де вони проживають, складається із 2-х поверхів. На 2-му поверсі 4 кімнати і тому у всіх були окремі кімнати. Конфлікти виникали часто. До того часу, як вона почала проживати з чоловіком у будинку бабусі, та нічого не казала їй про те, що ОСОБА_15 ображав її, випивав, чіплявся. Після того, як вона переїхала до них проживати, почалися конфлікти, які мали місце щонайменше раз на тиждень. Топальцев випивав, обзивав її бабусю, міг вдарити її в лице, потерпіла викликала поліцію. Поліцію викликали часто і їй відомо, що ОСОБА_15 сплачував штраф. Стверджувала, що обвинувачений того дня вживав алкоголь.

В момент нанесення ударів обвинувачений знаходився обличчям до неї, удари наносив знизу вгору. З живота під грудьми у неї текла кров. Вона пручалася та видирала ніж. Стверджувала, що у обвинуваченого був намір нанести їй удар по шиї. Все відбувалось дуже швидко, він наніс її десь 8-10 ударів. Від болю вона присіла, відчувала слабкість. Свідомість не втрачала, можливо втрачала вже у швидкій. Схопила рушник, щоб прикрити рани. Викликати швидку крізь відчинене вікно вона просила сусідку ОСОБА_17 . По телефону повідомила ОСОБА_18 , яка мала до неї прийти, та знайомому з поліції на ім`я ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_15 її підрізав. На що той сказав, що поліція вже виїхала.

Ніж ОСОБА_15 взяв у себе в кімнаті. Це був розкладний ніж, невеликий, довжина всього ножа приблизно 10 см (разом з руків`ям).

У будинку бабусі вона стала проживати постійно з чоловіком з 2014 року.

Після отриманих ушкоджень у неї були рани на боку і на животі, внутрішніх органів пошкоджено не було. Як все припинилося, вона не пам`ятає.

Подію бачили її бабуся та її дитина.

Топальцев зареєстрований та проживав за вказаною адресою. Конфлікти виникали, коли він був п`яний.

Свідок ОСОБА_20 , який є чоловіком потерпілої, пояснив, що 27.09.2017 року коли він був на роботі йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_15 п`яний, на що він сказав, щоб викликали працівників райвідділу. Потім телефон він не брав, його напарнику зателефонувала ОСОБА_21 і сказала, що дід порізав ОСОБА_22 . Він кинувся додому, і коли заходив у будинок, ОСОБА_15 спускався сходами зверху. Свідок піднявся на другий поверх та побачив, що його дружина тримається за живіт, вона присіла, у неї був рушник в крові. Він вибіг, на вході у будинок зустрів ОСОБА_23 та лікаря швидкої, які забігали у будинок, а потім під`їхали працівники райвідділку. Топальцев в цей момент йшов з гори по вулиці. Свідок намагався його зупинити, проте той не реагував. На вимогу співробітників поліції він спочатку теж не реагував, потім зупинився.

Топальцев показав місце, де він залишив ніж, а саме в трубі біля порогу. Коли приїхала швидка, його дружина біля входу в будинок впала і він допомагав її заносити до машини швидкої допомоги. Оскільки в Веселиновому їй медичну допомогу не могли надати, її завезли до лікарні в м.Вознесенськ. У неї була розрізана рука, оскільки вона хапала за лезо ножа.

Коли він прийшов додому, дружину виявив у кімнаті на другому поверсі біля дверей, на підлозі, на стінці були краплі крові. На животі у неї зліва була рана, текла кров і вона притиснула до рани рушника. Речі дружини, які йому видали в лікарні в м.Вознесенську, а саме бюстгальтер, штани, кофту, які були в крові він відвіз у відділ поліції.

На момент події у будинку знаходились його дружина, їх дитина та бабуся дружини. Після того що сталося, дитина перебувала у шоці, довго не могла перебувати в будинку і тривалий час перебувала в с.Михайлівка.

Ніж з труби, де його лишив ОСОБА_15 , мабуть забрав експерт, оскільки при цьому свідок присутній не був. Топальцев особисто показав де знаходиться ніж.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що є бабусею потерпілої. 27.09.2017 року на її мобільний телефон надійшов дзвінок, вона не знає від кого, про те, що сват підрізав онучку. Вона відразу побігла до них, про там вже нікого не було, на місці були лише співробітники поліції, ОСОБА_14 відвезли до Вознесенської ЦРЛ. Особисто свідок нічого не бачила. В будинку лише бачила розкидані речі і була кров на дверях. Сваху вона забрала до себе додому. Правнучка дуже злякалася..

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що 27 вересня 2017 року їй зателефонувала потерпіла коли вона підходила до її будинку і попросила викликати міліцію і швидку, оскільки ОСОБА_15 її підрізав. Додзвонитися її чоловіку вона не змогла, зателефонувала його колезі. Швидку викликала ОСОБА_17 . У двір до потерпілої вони зайшли одразу втрьох, ОСОБА_17 , вона і медсестра. Топальцев стояв у дверях із ножем у руках, який він запхав в трубу біля порогу і сказав: «Ось вам!» Потерпілу всю в крові спустили вниз з другого поверху і швидка її забрала. Виборна була одягнута в штани, футболку. На думку свідка ОСОБА_15 усвідомлював все, що він робив. У нього в крові були руки і ніж. Ознак сп`яніння у нього вона не бачила, кров також була в спальні потерпілої, на дверях, на стінах і на килимі. Ніж був розкладний, блискучий і в середині зелений. Рушник, яким потерпіла закривала рану, був весь в крові. Дитина потерпілої злякалася. Топальцева затримали співробітники поліції майже одразу після того, що сталося. Виборна майже втрачала свідомість коли її занесли до швидкої. Вказала, що довжина леза ножа приблизно 12 см. Свідок зазначила, що в них були погані стосунки, ОСОБА_15 їх всіх тероризував.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що 27.09.2017 року близько 14 год. вона забрала онука зі школи і почула з другого поверху крики ОСОБА_14 , яка просила викликати міліцію та швидку. Казала, що стікає кров`ю, що її порізав ОСОБА_15 . Коли свідок пішла туди, ОСОБА_14 вже виносили на ношах і вона тримала рушник в крові. Топальцев тримав невеликий ніж, який він встромив в трубочку і сказав «Ось вам і ножик!». Виборну першу винесли, потім вийшов ОСОБА_15 . Пояснила, що були сварки, до того ОСОБА_15 ганяв бабусю, п`яного вона його не бачила. Ніж був невеликий з відкидним лезом. Топальцев був одягнутий по-домашньому, крові вона на ньому не бачила. В будинок не заходила.

На підставі досліджених документів та висновків експертиз встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.09.2017 року (а.к.п.206-213 т.1) на підставі заяви про огляд домоволодіння ОСОБА_11 було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 . На бетонній опорі, на металевій опорі в середині виявлено викидний ніж в пошкодженому стані із зігнутим лезом із ручкою жовто-зеленого кольору. На ножі є сліди червоно-бурого кольору зовні схожі на кров. В дитячій кімнаті на підлозі виявлено килим, на якому сліди червоно-бурого кольору, зовні схожі на сліди крові. На вікні виявлено сліди червоного кольору, зовні схожі на сліди крові, а також на підлозі. На підлозі виявлено рушник. Виявлено та вилучено два сліди червоного кольору і викидний ніж із слідами речовини бурого кольору. Відповідно до фото №3 довжина всього ножа разом із лезом близько 15 см (а.к.п.210 том 1).

Відповідно до протоколу огляду речей від 27.09.2017 року (а.к.п.214-217 т.1) оглянуто одяг, вилучений під час затримання ОСОБА_7 , а саме чоловічу футболку, на лівому рукаві якої виявлено пляму червоного кольору, зовні схожу на кров, сліди тертя темно-червоного кольору, зовні схожі на кров. На штанах світло-зеленого кольору виявлено плями (краплі) темно-червоного кольору, зовні схожі на кров на обох штанинах.

Постановою від 28.09.2017 року (а.к.п.218 т.1) визнано речовими доказами ніж, вилучений під час огляду місця події 27.09.2017 року, та футболку чорного кольору, штани світло-зеленого кольору, вилучені під час затримання ОСОБА_7 .

Відповідно до заяви ОСОБА_20 від 28.09.2017 року (а.к.п.219 т.1) останній просив долучити до кримінального провадження речі (футболку, джинси, бюстгалтер), в яких була одягнена його дружина ОСОБА_9 під час нанесення їй ОСОБА_27 тілесних ушкоджень. Вказані речі були оглянуті відповідно до протоколу огляду речей 28.09.2017 року (а.к.п.220-223 т.1) та на них були виявлені пошкодження та сліди речовини, зовні схожі на кров. Постановами від 28.09.2017 року (а.к.п.224-225, 226-227 т.1) вказані речі визнано речовими доказами.

Відповідно до довідки лікаря від 29.09.2017 року (а.к.п.228 т.1) ОСОБА_9 мала діагноз проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, різана рана лівої молочної залози, чисельні різані рани передньої черевної стінки.

На підставі постанови про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 20.11.2017 року (а.к.п.235-236 т.1) проведено додаткову судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої №615 від 24.11.2017 року (а.к.п.237-240 т.1):

При експертизі у ОСОБА_9 були виявлені рубці лівої кисті, лівої молочної залози, черевної стінки, один з яких (від мечеподібного відростку до пупка - після оперативного втручання), утворились внаслідок загоювання ран, які лікувались оперативним шляхом.
Різана рана лівої кісті утворилась внаслідок дії предмету, який міг мати ріжучу дію, індивідуальних особливостей якого в тілесному ушкодженні не відобразились, яким міг бути ніж або інший предмет, який міг мати ріжучу дію, можливо в строк та при обставинах, зазначених нею, п.2.3.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МО3 України від 17.01.1995 року), відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я терміном понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).
Колото-різані рані лівої молочної залози, непроникаючі колото різані рани черевної стінки, утворились внаслідок травматичних дій предмету (-ів), який (-і) міг (-ли) вчиняти колото-різані дії, індивідуальних особливостей якого в тілесних ушкодженнях не відобразились, яким міг бути ніж, або будь-який інший предмет, який міг мати колото-ріжучу дію, згідно п.2.3.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ М3 України від 17.01.1995 року), відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я терміном понад шести днів, але не більше як три тижні /21 день/.
Проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника із слабою внутрішньочеревною кровотечею утворилось внаслідок дії предмету, який міг мати колото-ріжучу дію, індивідуальних особливостей якого в тілесному ушкодженні не відобразилось, яким міг бути ніж або будь-який інший предмет, який міг здійснювати колото-ріжучу дію, можливо в строк та при обставинах, зазначених нею при проведені експертизи, та згідно з п.2.1.3 к «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Враховуючи кількість виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень можна говорити про одну точку дотику травмуючим предметом в ділянку лівої кисті, двох точок дотику в ділянку лівої молочної залози, та чотирьох точок дотику травмуючим предметом в ділянку передньої поверхні черевної стінки зліва.
Проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю, що є в даному випадку.
Колото-різані рани лівої молочної залози та непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні черевної стінки не нанесені у життєво-важливі органи, так як є не проникаючими у грудну та черевну порожнини.
Згідно постанови про відібрання зразків для проведення експертизи від 27.09.2017 року (а.к.п.241 т.1) та протоколу отримання зразків від 02.10.2017 року (а.к.п.242 т.1) у потерпілої ОСОБА_28 було відібрано зразки крові.
Згідно постанови про відібрання зразків для проведення експертизи від 27.09.2017 року (а.к.п.243 т.1) та протоколу отримання зразків від 27.09.2017 року (а.к.п.244 т.1) відібрано у підозрюваного ОСОБА_7 зразки крові.
На підставі постанови від 02.10.2017 року (а.к.п.245-246 т.1) проведено судово-медичну імунологічну експертизу згідно з висновком якої №417 від 04.10.2017 року (а.к.п.248-249 т.1) на підставі даних судово-медичного дослідження зразку крові встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерелогічної системи АВО.

На підставі постанови від 02.10.2017 року (а.к.п.250-251 т.1) проведено судово-медичну імунологічну експертизу згідно з висновком якої №418 від 04.10.2017 року (а.к.п.253-254 т.1) на підставі даних судово-медичного дослідження зразку крові встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВО.

Згідно постанови від 02.10.2017 року (а.к.п.12-13 том 2) було призначено судово-медичну імунологічну експертизу №419 від 10.10.2017 року (а.к.п.15-16 том 2) згідно якої на двох фрагментах марлевої серветки (змивах) вилучених з поверхні пластикового підвіконня кімнати №1, із стіни в кімнаті №1 в будинку потерпілої (а.к.п.15 том 2 на звороті) (об. №1, 2), наданих на експертизу, знайдена кров людини, походження крові не виключається у тому числі від ОСОБА_9 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові в плямах на речових доказах та походження її у тому числі від ОСОБА_9 і ОСОБА_7 .

Вказані змиви відповідно до постанови від 22.11.2017 року (а.к.п.17 том 2) було визнано речовими доказами (а.к.п.18 том 2).

Згідно постанови від 30.09.2017 року (а.к.п.1-2 том 2) було призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, згідно висновків якої №370 від 10.11.2017 року (а.к.п.3-11 том 2):

1. ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждає на теперішній час та не страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Він міг вірно розуміти події, що відбуваються і може давати відомості про них.

2.В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння він міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. В теперішній час він може віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. Відповідь на питання: Чи є він осудним в даний час та на час скоєння кримінального правопорушення? виходить поза межі компетенції судових експертів амбулаторної судово-психіатричної комісії.

3. У ОСОБА_7 не виявлено відставання в психічному розвитку, пов`язаного або не пов`язаного з патологією психіки.

4. Для нього характерна нестійка мотивація, емоційна лабійність, афективні коливання, високий рівень дратівливості. Незважаючи на відсутність жорстокості серед рис характеру є деструктивний спосіб вирішення конфлікту, схильність до провокаційної поведінки.

5. ОСОБА_7 властива емоційна нестійкість.

6. ОСОБА_7 з урахуванням його вікових особливостей емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку здатний адекватно сприймати дії, що відбуваються та розвиваються, давати їм належну оцінку, усвідомлювати характер, реальний сенс і значення власних дій і повною мірою керувати ними.

7. У момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який зробив істотний вплив на інтелектувально-вольовий контроль підекспертного, свідомість та поведінку, не перебував.

8. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Вказаний висновок експертизи №370 від 10.11.2017 року виключає перебування ОСОБА_7 в стані неосудності.

Згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року (а.к.п.34-36 том 2) накладено арешт на депозитні вклади: Гнучкий (договір №37627214 від 10.08.2016 року) на суму 15000 грн. та Мій пенсійний депозит (договір №42453114 від 26.05.2017 року) на суму 45000 грн., відкриті в Миколаївській філії ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 10014/0161 (смт. Веселинове, вул. Мозолевського, 36) на ім`я підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно з повідомленням ПАТ Державний ощадний банк України від 01.12.2017 року № 112.17-06/02/-2534 (а.к.п.37 том 2) ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року про накладення арешту на депозитні вклади ОСОБА_7 прийнято на виконання. Арешт на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку, який був відкритий відповідно договору «Мій пенсійний депозит» накладено 01.12.2017 року.

Згідно з письмовою заявою ОСОБА_20 від 04.10.2017 року (а.к.п.38 том 2) заступник СВ Веселинівського ВП отримав для долучення до матеріалів кримінальної справи документи ОСОБА_7 , які ОСОБА_20 знайшов у його особистих речах.

Згідно з протоколом огляду речей від 22.11.2017 року (а.к.п.39 том 2) з фототаблицею до нього (а.к.п.40 том 2) було оглянуто документи, які долучені до матеріалів провадження за заявою ОСОБА_20 .

Крім того, долучено (а.к.п.41-43 том 2) копії договорів на вклад Пенсійний для фізичної особи, Мій пенсійний депозит та Гнучкий.

Відповідно до постанови від 22.11.2017 року (а.к.п.44 том 2) було визнано речовими доказами: паспорт на ім`я ОСОБА_7 , три договори на розміщення депозитів, три пластикових картки, картка платника податків та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до письмової заяви від 23.11.2017 року (а.к.п.45 том 2) ОСОБА_7 просив віддати його особисті речі: кредитні картки, договори депозитів, паспорт та пенсійне посвідчення - ОСОБА_29 та згідно зберігальної розписки (а.к.п.46 том 2) ОСОБА_30 отримав на зберігання паспорт, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення,

В судовому засіданні 15.05.2018 року були оглянуті речові докази, а саме ніж, вилучений під час огляду місця події, та одяг потерпілої ОСОБА_9 із слідами речовини, схожої на кров.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Неналежним доказом з огляду на положення ст.85 КПК України суд визнає висновок комплексної криміналістичної експертизи речових доказів №1366 від 15.11.2017 року (а.к.п.24-29 том 2), проведений на підставі постанови від 02.10.2017 року (а.к.п.19-21 том 2), оскільки він не підтверджує жодної із обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Неналежним доказом суд визнає висновок судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №545 від 15.11.2017 року (а.к.п.231-234 т.1), проведеної на підставі постанови від 02.10.2017 року (а.к.п.229-230 т.1), так як експерт не дає категоричних відповідей на поставлені йому питання про характер, тяжкість та кількість ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 .

Постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.04.2015 року (а.к.п.70 том 2), якою ОСОБА_7 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.07.2015 року (а.к.п.71 том 2), якою ОСОБА_7 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, а також довідку Веселинівського ВП про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності (а.к.п.66-69 том 2) - суд визнає недопустимими доказами, оскільки згідно ч.1 ст.88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.39 КУпАП - якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Натомість як в зазначених постановах йде мова про події, що мали місце ще в 2015 році.

Недопустимим доказом суд визнає показання свідка ОСОБА_11 , які є непослідовними, суперечливими та нелогічними. Так, в судовому засіданні цей свідок пояснила, що вона не пам`ятає ні дату, ні місце народження, ні місце свого проживання, проте зазначила, що співмешкала без реєстрації шлюбу близько 20 років з обвинуваченим ОСОБА_7 . Пояснила, що ОСОБА_15 порізав її внучку. Подія сталася близько 13 години дня. Вона була вдома, була її внучка та правнучка. Топальцев був випивший. Вона з ним не пила. Чи вживав того дня алкоголь ОСОБА_15 , - вона не знає. Конфлікт стався, коли вони з ОСОБА_15 перебували в одній кімнаті. Він почистив їй яблуко, вона відмовилася його їсти, він розсердився. Пішов в іншу кімнату і вийшов з тим, чим ріжуть яблука. Притиснув онучку до дверей, вона кричала, що їй боляче. Казала: «Що ти робиш, зупинись», але він її добре тримав. Потім вони розійшлись. Всі вони знаходились в одній кімнаті. Онучка робила ОСОБА_15 зауваження і питала чого він лізе до неї (до свідка). Він розсердився, а свідок не могла вийти, бо він затис двері. Як бив онучку ОСОБА_15 , вона не бачила, бачила, що тримав. Та лише кричала, що їй боляче. Це тривало недовго і вони розійшлися. І ОСОБА_31 і ОСОБА_15 вийшли, потім ОСОБА_31 втратила свідомість. Топальцев пішов і на вулиці його затримали співробітники поліції. Бачила кров на одежі у ОСОБА_32 . Конфлікти були лише, коли ОСОБА_15 був п`яний і це було нечасто. З тверезим конфліктів ніколи не було.

Під час події вона була поряд, на відстані 80 см - 1 метр. Кров була лише на одязі онучки, в кімнаті крові вона не бачила. Топальцев притиснув онучку і тримав, щоб вона не втекла. Мабуть порізав її ножичком. Була присутня правнучка 6 років, яка знаходилась в сусідній кімнаті, яка плакала, бо плакала її мама. Свідок вказала, що вона відтягувала ОСОБА_15 . Катя кричала, а ОСОБА_15 її не відпускав. Перед тим ОСОБА_15 пішов до іншої кімнати щоб почисти яблуко та дати його свідку. Повернувся, ножичок в руках, мабуть порізав її. Ніж був маленький, розкладний, начебто білого кольору. Катя казала, щоб він відстав від неї. Він її затис і не давав виходити, відійшов від неї і пішов. Вколов її ножичком і пішов.. Топальцев робив ремонт у будинку, купував меблі. Були конфлікти, проте ніхто його не виганяв, він у будинку прописаний.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дослідивши під час судового розгляду провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння з наступних підстав.

Ч.3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно із висновком ВСУ 18 червня 2015 року по справі №5-24к15, а саме п.3. судова палата у кримінальних справах ВС з приводу порушеного питання у своїх рішеннях (№5-32кс12 від 31.01.2012, №5 -26кс13 від 4.07.2013, №5-46кс13 від 14.11.2013, №5-10кс14 від 26.06.2014, №5-32кс14 від 11.12.2014) неодноразово висловлювала правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

У діях підсудного ОСОБА_7 не вбачається прямого умислу та цілі саме на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 .

Так, обвинувачений вказав, що не мав наміру вбивати потерпілу, а самі події нанесення їй тілесних ушкоджень погано пам`ятає.

Мотиви вчинення злочину, зокрема тривалий конфлікт, пов`я заний із проживанням обвинуваченого та потерпілої в одному житлі, характер їх стосунків, знаряддя вчинення злочину також свідчать про те, що обвинувачений діяв з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а не з метою спричинення їй смерті.

Крім того, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №615 від 24.11.2017 року (а.к.п.237-240 т.1) пункт 4.5. проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Колото-різані рани лівої молочної залози та непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні черевної стінки не нанесені у життєво-важливі органи, так як є не проникаючими у грудну та черевну порожнини.
В п.4.5. вказаного висновку не зазначено, що проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника нанесено в життєво-важливі органи.
Таким чином, це свідчить про відсутність прямого умислу у обвинуваченого ОСОБА_7 на спричинення смерті потерпілій ОСОБА_9 .
Доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_7 намагався нанести удар ножем в область шиї ОСОБА_9 , окрім її показань іншими доказами підтверджено не було.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України, - є добровільне відшкодування шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_9 . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було, так як не було підтверджено документально, що в момент злочину ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, свідок ОСОБА_25 , ОСОБА_26 не підтвердили того, що бачили у обвинуваченого ознаки сп`яніння. Та й сам обвинувачений в судовому засіданні вказав, що проходив освідування, проте у нього було виявлено лише 0,01% проміле. Офіційного висновку про освідування обвинуваченого жодна із сторін провадження - суду не надала. Посилання потерпілої ОСОБА_9 про те, що обвинувачений був п`яний не приймаються судом до уваги з огляду на положення ч.4 ст.17 КПК України.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є особою похилого віку та пенсіонером за віком (а.к.п.52 том 2), раніше не судимий (а.к.п.51 том 2); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п.53-56 том 2), характеризується посередньо за місцем проживання (а.к.п.63, 64 том 2) та позитивно за останнім місцем роботи (а.к.п.65 том 2); наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обставин, що її обтяжують, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України належать до тяжких злочинів - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі положень частини 5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 27.09.2017 року по 22.12.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі згідно із Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року.

Вирішуючи пред`явлений потерпілою ОСОБА_9 та уточнений нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 3280,00 грн. матеріальної шкоди, зокрема неотриманий дохід за місцем роботи, та 300000 грн. моральної шкоди (а.к.п.168-178 том.1), суд враховує положення ч.2 ст.127 КПК України, яка передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Позов потерпілої про стягнення 3280 грн. матеріальної шкоди обвинувачений не визнав, оскільки сплатив добровільно витрати на її лікування.

Долучена потерпілою ОСОБА_33 довідка без дати та номеру (а.к.п.181 том 1), видана ПП «Кучеренко П.П.» вказує про те, що ОСОБА_9 за основним місцем роботи за період 27.09-27.10.2017 року було нараховано та виплачено заробітну плату на загальну суму 3280 грн., в цій довідці не зазначено, що потерпіла лікувалася та через це не отримувала заробітну плату, що спростовує твердження позивачки про не отриманий нею дохід. Тому в цій частині позову слід відмовити через його недоведеність.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд вважає, що слід задовольнити ці вимоги частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 45000 грн. моральної шкоди з огляду на надані потерпілою показання та досліджені докази, зокрема довідку психіатричної лікарні №233 від 11.05.2018 року про звернення ОСОБА_9 10.05.2018 року із діагнозом посттравматичний синдром (а.к.п.80 том 2), а також враховуючи вимоги ч.ч.1, 2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд вважає, що потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також з огляду на ті негативні емоції, які вона перенесла як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно неї.

Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах Веселинівської ЦРЛ про стягнення з ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілої ОСОБА_9 у сумі 1553,24 грн. (а.к.п.147-149 том 1), який прокурор не підтримав, так як обвинувачений вже сплатив ці витрати добровільно. Це підтверджено копією квитанції від 04.01.2018 року на суму 1553,24 грн. (а.к.п.152 том 1), тому в цьому позові прокурора слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта, зазначені в обвинувальному акті.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання після вступу вироку в законну силу.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 27.09.2017 року по 22.12.2017 року відповідно до ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30.09.2017 року (а.к.п.103-105 том 1).

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 3280 грн. матеріальної та 300000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 45000 гривень (сорок п`ять тисяч гривень) моральної шкоди.

В частині стягнення на користь потерпілої ОСОБА_9 з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 3280 грн. відмовити через недоведеність позову.

В задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах Веселинівської ЦРЛ про стягнення з ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілої ОСОБА_9 у сумі 1553,24 грн. (а.к.п.147-149 том 1) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 692,09 гривень.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року (а.к.п.34-36 том 2) на депозитний вклад: Гнучкий (договір №37627214 від 10.08.2016 року) на суму 15000 грн., відкритий в Миколаївській філії ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ №10014/0161 (смт.Веселинове, вул.Мозолевського, 36) на ім`я підозрюваного ОСОБА_7 та дозволити ОСОБА_7 використовувати та розпоряджатися коштами по даному рахунку після набрання вироком законної сили.

Арештоване майно згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року (а.к.п.34-36 том 2), а саме депозитний вклад: депозит Мій пенсійний депозит (договір №42453114 від 26.05.2017 року) на суму 45000 грн., відкритий в Миколаївській філії ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ №10014/0161 (смт.Веселинове, вул.Мозолевського, 36) на ім`я підозрюваного ОСОБА_7 залишити з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 та звернути на нього стягнення після набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

- два змиви, які знаходяться на марлевих відрізках, марлевий відрізок із зразками крові підозрюваного ОСОБА_7 та марлевий відрізок із слідами крові ОСОБА_9 , складний ніж із слідами темно-червоного кольору, футболку чорного кольору, штани світло-зеленого кольору із слідами темно-червоного кольору, вилученими під час затримання ОСОБА_7 , дактокарту підозрюваного ОСОБА_7 , - знищити;

- футболку, джинси, бюстгалтер, в яких була одягнена ОСОБА_9 під час нанесення їй ОСОБА_27 тілесних ушкоджень, - повернути потерпілій ОСОБА_9 ,

- паспорт, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення, 3 пластикові картки, три договори ощадбанку на ім`я ОСОБА_7 , які згідно зберігальної розписки ОСОБА_30 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: підпис: ОСОБА_1

Судді: підпис: ОСОБА_3

підпис: ОСОБА_2

Згідно оригіналу:суддя: