Справа №487/1767/17 14.06.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0002880 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2017р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, з підстав невідповідності висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 ч. 3 КК України вирок Заводським районним судом м. Миколаєва від 22.06.2016 року відносно ОСОБА_6 засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн. не підлягає складенню з покаранням даного вироку і виконується самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речового доказу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржуваний вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зауважує, що не зважаючи на те, що обвинувачений визнав свою вину повністю, однак фактично, як вбачається з його показань, провину у вчиненні злочинів заперечив. Зазначає, що з такої позиції обвинуваченого не можна визнати обґрунтованим та законним рішення суду про можливість з`ясування обставин кримінального провадження без перевірки іншими доказами.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

04.06.2016 року приблизно о 10.30 годин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Ман», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. 8 Березня, 43, разом з потерпілим ОСОБА_10 , прямували в сторону проживання потерпілого до вул. Фрунзе, після чого у ОСОБА_6 виник злочинний намір на заволодіння майном ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого та шляхом ривку заліз до нагрудного карману сорочки потерпілого та відкрито заволодів його майном, а саме: грошовими коштами в сумі 50 гривень, котрі знаходились у нагрудному кармані сорочки.
Після чого ОСОБА_6 , утримуючи викрадене при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 50 гривень.
Крім того, 22.02.2017 року приблизно о 16.10 год., ОСОБА_6 знаходячись біля магазину «Хамелеон» по пр. Центральному в м. Миколаєві, на сходах побачив жіночу куртку чорного кольору, яка була надягнена на манекен. У цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного манекену та зняв з нього вищевказану жіночу курточку чорного кольору вартістю 600 гривень. Вказані дії побачила ОСОБА_11 , яка в цей час знаходилась у приміщенні магазину, після чого вийшла на сходи та схопила ОСОБА_6 за куртку, однак останній ігноруючи вимогу повернути викрадене майно з місця вчинення побіг у сторону вулиці Рюміна, де в подальшому зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ФОП « ОСОБА_12 » матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку вимог апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження,передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового засідання, судом першої інстанції розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 проводився в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, згідно положень якої суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно журналу та технічного запису судового засідання, суд не в повному обсязі виконав зазначені приписи закону. Так, суд з`ясував у обвинуваченого чи розуміє він правильність змісту ч.3 ст. 349 КПК України та роз`яснив йому наслідки такого судового провадження. Проте, суд не переконався в добровільності його позиції.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнає повністю, однак, надав покази, які суперечать обставинам, зазначеним в обвинувальному акті.

Із технічного запису та журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_6 заперечував фактичні обставини вчиненого ним злочину. По першому епізоду він вказав, що не викрадав у потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти, а забрав у нього 50 грн, так як це були їх спільні кошти і потерпілий відмовився йому віддати належну йому ( обвинуваченому) частину коштів.

За епізодом викрадення жіночої куртки від магазину «Хамелеон» ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він дійсно викрав куртку, яка висіла на манекені біля магазину, однак після того, як почув крики з вимогою зупинитись, він повернувся до магазину та повернув викрадене.

Зазначене свідчить про те, що обвинувачений в судовому засіданні заперечував фактичні обставини справи, які можуть вплинути на кваліфікацію його дій.

Проте, суд, в порушення вимог ст. 23, 349, 370 КПК України прийняв рішення про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, без належного дослідження доказів.

Таким чином судом першої інстанції були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

На підставі викладеного, у зв`язку з допущенними судом першої інстанції істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч.1 ст.412 КПК України), оскаржуваний вирок є таким, що не відповідає вимогам ст. 23, 94, 370, 374 КПК України, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Водночас згідно п.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст. 412 КПК України. Тобто такий розгляд даного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 з порушенням вимог ст. 23, 94, 349, 370, 374 КПК України, у положеннях кримінально-процесуального закону не врегульований.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, а саме положення ч.1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінального процесуального кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

А у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, в іншому складі суду.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407,409, 412,415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: