АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1110/18 Справа № 205/4119/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, кримінальне провадження № 0001515 від 15 червня 2017 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 та заперечень на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року, -

В с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз:

06.09.2011 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.186, 69 КК України до 4 років позбавлення волі.

27.03.2015 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 15.06.2017 року до 30.03.2018 року включно, з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи кошти в сумі 220 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що вінблизько 01 години 45 хвилин, 15 червня 2017 року, перебуваючи біля буд.7 по вул.Шодуарівській в м.Дніпрі, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, шляхом демонтування металевої дверці гаражу за допомогою сили рук, проник у гараж, звідки викрав жіночий велосипед «Liv Flourish», білого кольору, вартістю 8373 грн.91 коп.; електродриль, «Bosh PSB 500 RE», вартістю 1352 грн.22 коп., а всього майна на загальну суму 9726 грн.13 коп.

З викраденим майном ОСОБА_8 попрямував до виходу з гаражу, однак не зміг довести свій умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію скоєного, вважає, що вказане рішення в частині зарахування строку покарання на підставі ст.72 ч. 5 КК України, судом прийнято незаконно та необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вважає, що при постановленні обвинувального вироку, при зарахуванні в строк покарання терміну попереднього ув`язнення, судом застосовано закон, який не підлягає застосуванню, оскільки з 18.05.2017р., були внесені відповідні зміни до Закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 просить вирок залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вирок вважає законним та обґрунтованим, а висновки суду правильними, в тому числі і щодо застосування ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційних скарг.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, з проникненням у інше приміщення, правильно кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах, що узгоджуються між собою.
Проаналізувавши зібрані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він ґрунтується на дійсному змісті вказаних доказів та їх належній оцінці, як кожного окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Колегією суддів перевірено доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до абзацу першого ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зарахування судом вказаного строку, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому колегія суддів зазначає, що в подальшому Законом України № 2046- VII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування попереднього ув`язнення» ч.5 ст.72 КК України викладено в наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Вказаний Закон набрав чинності 21 червня 2017 року, та діяв відповідно до цієї дати.

Тому лише до 20.06.2017р. включно необхідно було зарахувати ОСОБА_8 період ув`язнення саме до цієї дати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Районний же суд не дотримався вказаних вимог Закону та провів вказане обчислення аж до 30 березня 2018 року.

З таким рішенням колегія суддів погодитися не може, та вважає за необхідне таку помилку районного суду виправити шляхом скасування вироку в цій частині, та ухвалення нового вироку відповідно до апеляційних вимог прокурора.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а також неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Отже колегія суддів, враховуючи вищенаведене, вважає за необхідне на підставі ст.. 72 ч. 5 КК України, в результаті зміненого Закону від 18.05.2017р., зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15.06.2017р. по 20.06.2017 р. включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

В решті вирок є законним та обґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 409, 413, 420 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 рокущодо ОСОБА_8 , в частині зарахування строку покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції змін до Закону від 18.05.2017р.)зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року до 20 червня 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. З 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.
Вирок набуває чинності з дня проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: