ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 514/511/18
Провадження по справі № 1-кп/514/51/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000091 від 15 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кишинів Республіки Молдова, реєстрація місця проживання відсутні, мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, освіта середньо-спеціальна, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, судимого:

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10 червня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість не знята і не погашена в законному порядку,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 08 березня 2018 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000105 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, припаркованим біля воріт зазначеного домоволодіння, який належить ОСОБА_6 , спостерігав за навколишньою обстановкою, для того щоб впевнитись, що за їх діями ніхто не спостерігає, в той час як вказана вище невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через незамкнені на замикаючий пристрій водійські двері, проникла до салону вищевказаного автомобіля та, не маючи можливості привести двигун в дію, ОСОБА_4 разом з вказаною вище особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом штовхання, перемістили вищевказаний автомобіль з місця його паркування на відстань близько 1 метру, проте почувши сторонні голоси з подвір`я вказаного домоволодіння, останні покинули місце події.

Крім цього, ОСОБА_4 08 березня 2018 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, діючи за попередньою змовою з вказаною вище невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, знаходячись біля гаражу № 2 п`ятиповерхової будівлі № 87 по вулиці Центральна в смт Березине Тарутинського району Одеської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , бежевого кольору, який належить ОСОБА_7 , після того, як вказана вище особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, через незамкнені на замикаючий пристрій водійські двері, таємно проникла до салону зазначеного автомобіля та не маючи можливості привести двигун в дію, ОСОБА_4 разом з вказаною вище особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, повторно, шляхом штовхання, перемістили вищевказаний автомобіль з місця його паркування від гаражу № НОМЕР_3 п`ятиповерхової будівлі АДРЕСА_2 до виїзду зі спільного двору на вулиці Центральна смт Березине Тарутинського району Одеської області, та зрозумівши, що даний автомобіль технічно не справний, залишили його та з місця події зникли.

Крім цього, ОСОБА_4 08 березня 2018 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, діючи за попередньою змовою з вказаною вище особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, проходячи через спільний двір п`ятиповерхової будівлі АДРЕСА_2 , помітили припаркований біля парадного входу до під`їзду 4 зазначеного домоволодіння транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2103» державний номерний знак НОМЕР_4 червоного кольору, який належить ОСОБА_8 , яким вирішили незаконно заволодіти.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ВАЗ 2103» державний номерний знак НОМЕР_4 червоного кольору, ОСОБА_4 за попередньою змовою з вказаною вище особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи з прямим умислом, повторно, підійшовши до автомобіля «ВАЗ 2103» державний номерний знак НОМЕР_4 червоного кольору, через незамкнені на замикаючий пристрій водійські двері, таємно проник до салону зазначеного автомобіля та не маючи можливості привести двигун в дію, ОСОБА_4 разом з вказаною вище особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом штовхання, перемістили вищевказаний автомобіль з місця стоянки до виїзду на вулицю Центральна смт Березине Тарутинського району Одеської області, та зрозумівши що даний автомобіль технічно не справний, залишили його та з місця події зникли.

19 квітня 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених злочинах; дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди; просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання;

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, свою письмову згоду на укладання та затвердження зазначеної угоди підтверджує та просив кримінальне провадження розглянути за його відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, свою письмову згоду на укладання та затвердження зазначеної угоди підтверджує та просив кримінальне провадження розглянути за його відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, свою письмову згоду на укладання та затвердження зазначеної угоди підтверджує та просив кримінальне провадження розглянути за його відсутністю.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено, витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2018 року укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 травня 2018 року.

Речові докази у справі, а саме :

транспортний засіб марки ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_4 , червоного кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 - вважати повернутим останньому;

транспортний засіб марки ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , бежевого кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - вважати повернутим останньому;

транспортний засіб марки ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - вважати повернутим останньому.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1