24 липня 2018 р. Справа № 632/1378/18 провадження № 1-кс/632/252/18
У Х В А Л А

24 липня 2018 року м. Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2018 року о 16 годині 49 хв. до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на нерухоме майно, що, на її думку, є речовими доказами, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому; нежитлову будівлю - насіннєвий склад, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 83/100 частки; нежитлову будівлю будинок механізаторів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому; нежитлову будівлю критий тік, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в цілому, з метою забезпечення їх збереження.

Дослідивши клопотання з додатками, доходжу висновку про необхідність його повернення прокурору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Із змісту клопотання вбачається, що слідчий, виклавши обставини, встановлені під час досудового розслідування, навів лише положення ч. 1 ст. 170 КПК України, зазначивши, що завданням арешту нерухомого майна, про яке йдеться вище, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також слідчий зазначив, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, особами можуть бути вжиті, наведені вище заходи.

Після чого, навівши положення статті 84 КПК України, слідчий вказав, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що вищевказаним майном може розпорядитися посадова особа підприємства СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », якому майно не належить, а метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено критерії речових доказів.

Проте органом досудового розслідування у клопотанні про арешт майна не зазначено будь-яких доводів та не наведено жодних доказів на підтвердження того, що вказане вище нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним процесуальним законом для речових доказів.

Частина 2 статті 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Однак, у клопотанні про арешт майна та додатках до нього відсутні будь-які посилання на протоколи слідчих дій і процесуальні рішення щодо набуття зазначеним вище нерухомим майном статусу речових доказів.

Таким чином, доходжу висновку, що слідчим фактично не зазначені передбачені законом підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також не додано оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує підстави і мету арешту відповідно до наведених положень кримінально-процесуального закону.

Крім того, в клопотанні про арешт майна не зазначено фактичних даних щодо його власників, адреси фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного нерухомого майна, їх перелік, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 2, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1