В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005902 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: синів, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.02.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

-17.05.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 року;

-02.04.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-22.10.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, 69 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

-03.08.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 року;

-18.01.2018 року Апеляційним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-09.02.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, 70 ч.4 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 24.04.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, зайшов до супермаркету «Фуршет Олімпійський», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Андрея Шептицького, 22, де перебуваючи у приміщені супермаркету, біля касової зони, побачив стелажі з жувальними гумками, які знаходяться біля каси, власником яких є ДП «Рітейл Центр». Переконавшись, що у приміщенні супермаркету мало відвідувачів, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до каси, яка не працювала та взяв з полиці блок жувальних гумок «Dirol», в якому знаходилося 25 упаковок та заховав його під светр, вийшов за межі касової зони та направився в бік виходу, однак був затриманий працівниками охорони супермаркету, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався завдати майнової шкоди потерпілому ДП «Рітейл Центр» на загальну суму 197 гривень 75 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що дійсно 24.04.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, він перебував в приміщенні супермаркету «Фуршет Олімпійський», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Андрея Шептицького, 22, де намагався таємно викрасти блок жувальних гумок, однак при виході був затриманий працівниками охорони.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.07.2001 року перебуває під наркологічним диспансено-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки, внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за який він засуджується цим вироком, та злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Деснянського районного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року, до 2 років 7 місяців позбавлення волі, остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні: блок жувальних гумок «Dirol», в якому знаходилося 25 упаковок - залишити у володінні власника ДП «Рітейл Центр».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: