В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2018 Справа №607/19865/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002480 від 26 серпня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстан Карагандінська область, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2018 року в період з 11 год. 30 хв. по 12 год. 00 хв. у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував за адресою м. Тернопіль вул. Г. Крут 13, у приміщенні аптеки «Ромашка», виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи м. Тернопіль вул. Г. Крут 13 у приміщенні аптеки «Ромашка», переконавшись у тому що його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «NOKIA», модель 216, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який потерпіла ОСОБА_5 залишила на прилавку в приміщені аптеки «Ромашка» за вищевказаною адресою. В подальшому із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 840 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

23 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5 в сумі 840 грн.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим, та просить її затвердити.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про визнання винуватості та просить суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а тому у відповідності до положень ч. 3 ст. 469 КПК України між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 може бути укладено угоду про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди в повному обсязі відповідають вимогам норм КПК України, чинного законодавства та вимогам ст. 471 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 917/18-22 від 21 вересня 2018 року в сумі 1144,00 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,
З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строком 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 917/18-22 від 21 вересня 2018 року в сумі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні) в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р9002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 899998, код ЕДРПОУ 37977726).

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1