Справа № 209/912/17
Провадження № 1-кп/209/54/18
У Х В А Л А
04 червня 2018 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.3 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

05.06.2018 року закінчується строк тримання ОСОБА_5 під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти тиск на свідків які, ще не допитані, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор повинен довести кожну обставину, кожен ризик на який посилається у своєму клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того прокурор повинен довести, що більш м`який запобіжний захід не може буди застосований до обвинуваченого. Жодного ризику прокурором не доведено, а також не доведено, щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що порушує права обвинуваченого, оскільки він не законно утримається тривалий час під вартою. Також посилався, що згідно практики Європейського суду, тривале тримання під вартою також є порушенням прав людини, оскільки лише підозра не може бути підставою для найсуворішої міри застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також наголошував, що рішіння Конституційного Суду України є обов`язковим для виконання національними судами на всій території України. Крім того посилався, що обвинувачений мав постійне місце мешкання і не буде переховуватися від суду, оскільки не має такої матеріальної можливості.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він вже тривалий час утримується під вартою, прокурор не винонує свої прямі процесуальні обов`язки, щодо доставки свідків, посилався на повільний рух справи. Крім того пояснив, що не буде переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки бажає довести свою невинуватість.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинення злочинів носить систематичний характер, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, не одружений, не має постійного зареєстрованого місця проживання, не працевлаштований, не має джерела доходів та сталих соціальних зв`язків, може продовжити злочинну діяльність, може ухилитися від суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання данного виду запобіжного заходу, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні, а отже вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Крім того, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 9 жовтня 2017 року в тій частині, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зважаючи на те, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 серпня 2018 року до 18.00 години.

Суддя ОСОБА_1