Справа № 375/403/18
Провадження 1-кп/375/66/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2018 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить військову службу за контрактом на посаді навідника-оператора 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону В/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого -,
за ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Сержант військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 близько 16 години 45 хвилин 04.03.2018 прийшов навістити своїх дітей до місця проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 та передавши ОСОБА_4 поліетиленовий пакет з продуктами харчування, перебуваючи у веранді будинку здійснив спробу пройти в його середину, на що ОСОБА_4 заперечила.
Будучи невдоволеним відмовою ОСОБА_4 впустити його до дітей в будинок, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область правого плеча, після чого наніс їй один удар коліном правої ноги в область правого стегна, один удар правою ногою в область лівої гомілки та один удар правою ногою по задній поверхні правої стопи. У той час коли потерпіла ОСОБА_4 намагалась виштовхати ОСОБА_5 з веранди будинку та зачинити вхідні двері, останній продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на застосування насильства щодо потерпілої, умисно затиснув руками її тулуб, а саме грудний відділ хребта, між двостулковими дверима.
Унаслідок цих протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяні крововиливи на правому плечі, стегнах і лівій гомілці, садно на задній поверхні правої стопи, забій грудного відділу хребта, - тобто легкі тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.
17.04.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України злочину і сторони узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Обвинувачений погодився на призначення такого покарання та усвідомлює наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Дії, які обвинувачений повинен вчинити на користь потерпілої, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, відсутні.
Обвинувачений та потерпіла розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про примирення для сторін є: для потерпілої та обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України.
Обвинувачений та потерпіла розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про примирення потерпіла відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним.
Судом роз`яснено, що відповідно до ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
· обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, і в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
· потерпілою, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення судом йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6,7 ст. 474 КПК України;
· прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.125 КК України як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Звідси, з огляду на положення ч.1 ст.12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч. 5,6 ст. 474 КПК України з`ясував, що обвинувачений розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Також судом з`ясовано у потерпілої, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між обвинуваченим та потерпілою угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, укладення угоди було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та особі обвинуваченого, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст..ст. 368-370, 373-374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним по ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1