провадження №1-кп/389/59/18
є.у.н № 389/564/18
У Х В А Л А
17 травня 2018 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що надійшов 12.03.18 року від Знам`янської місцевої прокуратури та призначений до підготовчого судового засідання ухвалою від 13.03.2018 року, відносно

ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В даному кримінальному провадженні підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні. Таким чином, немає перешкод призначення судового розгляду.

10.04.2018 представником потерпілої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 до канцелярії суду подано позовну заяву про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином на загальну суму 19139 грн., а також письмові клопотання про накладення арешту на все майно обвинуваченого в порядку забезпечення цивільного позову, оскільки на даний час обвинуваченим не вжито жодних заходів до відшкодування завданої шкоди та про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні представник потерпілої просить долучити до матеріалів кримінального провадження для розгляду в рамках кримінального провадження, матеріали цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 ; клопотання про накладення арешту на все майно обвинуваченого, з метою забезпечення цивільного позову та про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу - підтримав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотань представника потерпілої.

Обвинувачений та його захисник віднесли вирішення даних клопотань на розсуд суду.

Розглянувши клопотання представника потерпілої, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 про приєднання до матеріалів кримінального провадження матеріалів цивільного позову підлягає задоволенню; щодо клопотання про накладення арешту на все майно обвинуваченого, то воно не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпеченнявідшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Водночас, представником потерпілої суду не надано жодних доказів, які б могли свідчити про достатність підстав вважати щодо намагання обвинуваченого будь-яким шляхом приховати, пошкодити, знищити, передати чи відчужити своє майно. Крім того, згідно з цивільним позовом потерпіла просить стягнути з обвинуваченого 19139 грн. 00 коп. матеріальної і моральної шкоди, в той час жодних відомостей на підтвердження співмірності вартості майна, на яке представник потерпілої просить накласти арешт, із розміром шкоди, зазначеної у цивільному позові, суду не надано, оскільки матеріали клопотання не містять даних, які вказують на яке саме майно необхідно накласти арешт, місце його знаходження, його вартість та як його ідентифікувати, перелік якого суд, відповідно до вимог ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання, повинен зазначити в ухвалі. Не надано таких доказів і в судовому засіданні.

Також суду не надано інформацію навіть про орієнтовну вартість майна обвинуваченого, на яке представник потерпілої просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості оцінити розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Таким чином, на даний час вагомих та достатніх підстав, які свідчили б про необхідність накладення арешту на майно, суд не вбачає, тому вважає за необхідне у задоволенні клопотання представника потерпілої відмовити.

Також, представником потерпілої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 суду надано клопотання, яке він підтримав під час підготовчого розгляду справи, про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання. Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Крім того, обвинувачений не має визначеного місця проживання, роботи, тобто не має міцних соціальних зв`язків і єдиним джерелом його існування є вчинення інших кримінальних правопорушень, залишаючись на волі, ОСОБА_6 має можливість впливати на свідків на потерпілу. Всі ці факти в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому є доцільним застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор не заперечував щодо задоволення заявленого клопотання.

Обвинувачений та його захисник просили в задоволенні клопотання представника потерпілої відмовити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання виходячи з наступного.

За положенням ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні таємних викрадень чужого майна (крадіжок), повторно, поєднаних з проникненням у інше приміщення, тобто в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Згідно частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання щодо доцільності обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його вини, існування ризику, передбаченого статтею 177 КПК Кодексу, зазначеного в клопотанні представником потерпілої, а саме, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність у нього родини, його вік та стан здоров`я, задовільно характеризується.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, представником потерпілої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 суду надано клопотання, яке він підтримав під час підготовчого розгляду справи, про допит в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки дані особи можуть надати покази, які мають значення для кримінального провадження, що розглядається.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, на розгляді в суді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає за необхідне об`єднати дані кримінальні провадження в одне для подальшого їхнього спільного розгляду.

Таким чином, суд вважає підготовку до судового розгляду завершеною та кримінальне провадження призначає до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 314-316 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №1-кп/389/59/18 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України об`єднати з кримінальним провадженням №1-кп/389/29/18 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і присвоїти єдиний номер №1-кп/389/29/18.

Долучити до матеріалів кримінального провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 .

В задоволенні клопотань представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо накладення арешту на все майно обвинуваченого ОСОБА_6 та щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Об`єднане кримінальне провадження призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати:

Обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Явку зазначених осіб визнати обов`язковою.

Про розгляд справи повідомити керівника Знам`янської місцевої прокуратури, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

Розгляд кримінального провадження призначити на 11.00 год. 17 травня 2018 року в приміщенні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя Знамянського ОСОБА_1

міськрайонного суду