Дата документу Справа № 330/2192/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/2192/16-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/67/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Якимівського районного суду Запорізької області

розглянула 02 травня 2018 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України

Встановлені вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року обставини:
16 жовтня 2016 року, приблизно о 06 годині, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в акваторії гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Молочний лиман», біля с. Мирне Якимівського району Запорізької області, не маючи ніяких дозвільних документів, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою забороненого знаряддя лову підсака, здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме 3153 екземплярів водних біоресурсів «креветка», вартістю згідно такс, встановлених постановою Кабінету міністрів України №541 від 24 липня 2013 року, 1 гривня за один екземпляр водного біоресурсу «креветка», на загальну суму 3153 гривень, внаслідок чого рибному господарству України завдав істотну шкоду на загальну суму 3153 гривень
Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в дохід держави у сумі 1700 гривень 00 копійок з конфіскацією знарядь лову та всього здобутого.
Постановлено конфіскувати в дохід держави креветку у кількості 3153 штук, яка перебуває на зберіганні у ОСОБА_9 , згідно розписки від 16.10.2016 року
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, посилається на незаконність вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Зазначає, що судом помилково не було застосовано до ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію предмету злочину - незаконно виловлених водних живих ресурсів 3153 екземплярів креветки та знаряддя злочину - забороненого знаряддя лову підсаки.

Крім того, звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 249 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 , покарання у виді штрафу встановлює в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Просить вирок в частині призначеного покарання, скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та на підставі ст.96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предмету злочину - незаконно виловлених водних живих ресурсів 3153 екземплярів креветки та знаряддя злочину - забороненого знаряддя лову підсаки.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаючи необхідним вирок змінити, думку обвинуваченого, який не мав заперечень позиції прокурора,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На протязі судового засідання ОСОБА_7 повністю визнавав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за обставин зазначених у вироку суду, що також підтвердив у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди підсудного та інших учасників судового процесу, місцевий суд з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують особу ОСОБА_7 .

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249КК України, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги заступника прокурора, тобто в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Стосовно доводів заступника прокурора щодо неправильності застосування закону про кримінальну відповідальність та м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання і необхідності призначення покарання з урахуванням вимог ст. 96-1 КК України і Постанови Пленуму Верховного суду України № 17 від 10.12.2004 року та вимог ст. 53 КК України, то вони ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і заслуговують уваги.
Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 249 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що встановлена наявність провини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 96-1, п.п. 1, 3, 4 ст. 96-2 КК України, суд безпідставно не застосував спеціальну конфіскацію відносно: предмету злочину, а саме незаконно виловлених водних живих ресурсів креветки та знаряддя злочину, яким є заборонене знаряддя лову підсака.

Також, за змістом частин 1 статті 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, якою передбачено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 249 КК України за вчинення даного злочину передбачено покарання, в тому числі, у виді штрафу в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, всупереч наведеним вище вимогам закону, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі, а не в неоподатковуваних мінімумах громадян, неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, які викладені в його постанові № 154кс15 від 1 жовтня 2015 року.

Відтак, суд, ухвалюючи вирок, безпідставно не застосував вказані норми закону.

Крім того, ч. 1 п. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на висунуту прокурором вимогу щодо ухвалення апеляційним судом нового вироку, судова колегія звертає увагу на положення ст. 420 КПК України, а саме підстави, за наявності яких суд апеляційної інстанції ухвалює свій вирок.

Зазначені підстави є вичерпними та не передбачають ухвалення вироку апеляційною інстанцією з наведених в апеляційній скарзі прокурора підстав, які не можна віднести, зокрема, до необхідності застосування більш суворого покарання.

В даному випадку суд апеляційної інстанції не вирішує питання, якими би погіршувалося правове становище обвинуваченого, а тому на підставі положень п. 4 ч.1 ст. 408 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання підлягає зміні, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предмету злочину незаконно виловлених водних живих ресурсів 3153 (три тисяча сто п`ятдесят три) екземплярів креветки та знаряддя злочину, яким є заборонене знаряддя лову - підсака.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4