Номер провадження 1-кп/243/728/2018
Номер справи 243/8173/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001528 від 21.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, такого, що навчається на 1 курсі Державного навчального закладу «Слов`янський професійний аграрний ліцей», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївки, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не судимого, такого, що навчається на 1 курсі Державного навчального закладу «Слов`янський професійний аграрний ліцей», який проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 скоїли кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

20.07.2018 року приблизно о 17 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , проводячи своє дозвілля на пляжі Слов`янського курорту з раніше невідомим їм потерпілим ОСОБА_11 , дізнались про те, що у останнього є при собі грошові кошти, після чого неповнолітній ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , за пропозицією останнього, домовились між собою про напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою викрадення його майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, приблизно о 20 годин між домами № 5 та АДРЕСА_3 неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння його грошима, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме неповнолітній ОСОБА_4 , наніс один удар правим коліном в область правої вилиці потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинив йому закритий перелом правої величної кістки, який супроводжується струсом головного мозку і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючи для свого загоєння термін понад 21 добу, що стало створювати реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , через що останній не міг чинити опір, оскільки його дії були заблоковані, а неповнолітній ОСОБА_6 в цей час слідкував щоб їх дії залишились непоміченими для оточуючих.

У цей час, коли потерпілий ОСОБА_11 не міг чинити опір, від отриманого удару, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_6 , скориставшись цим, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, спільно та узгоджено, доводячи свій спільний протиправний умисел до кінця, викрали у потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1000 грн. 00 коп., які розподілили між собою, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме, 20.07.2018 року приблизно о 17 годині, він спільно з ОСОБА_6 та раніше невідомим ОСОБА_11 проводили час на Слов`янському курорті, вживаючи спиртні напої. При цьому вони помітили у останнього грошові кошти у сумі 1 000 грн. ОСОБА_6 запропонував йому скоїти напад на потерпілого, вдаривши його каменем по голові та забрати кошти, на що він погодився. Вони тривалий час, декілька годин ходили разом з потерпілим і останній здогадався, що вони бажають стосовно нього вчинити напад. ОСОБА_12 зайшов до магазину та просив викликати поліцію, але продавець магазину вигнала їх. Після цього, приблизно о 20 годині, коли вони перебували між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 схопив потерпілого за руку, а він поліз до його кишені. Потерпілий схопив його за руку. Він злякався і своєю рукою нахилив голову ОСОБА_14 та коліном наніс один удар в голову потерпілого. Останній втратив свідомість і впав. Він з кишені шортів ОСОБА_14 дістав гаманець з грошима і вони з ОСОБА_13 втекли. Під час нападу ОСОБА_13 тримав потерпілого за руку. Грошові кошти в сумі 1 000 грн. поділили між собою. Шкоду він потерпілому не відшкодовував. В скоєному кається.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 (неповнолітнього ОСОБА_4 ) суду показала, що вона є опікуном останнього, оскільки батьки його померли. Онука характеризує позитивно. До даної події він ніколи злочинів не вчиняв. Додала, що відшкодувала потерпілому 2 000 грн. у якості шкоди від злочину за дії її неповнолітнього онука.

Представник служби у справах дітей Слов`янської міської ради в судовому засіданні зазначила, що дійсно рішенням міської ради ОСОБА_5 призначена опікуном над неповнолітнім ОСОБА_4 , яка періодично надає звіти, як опікун. Будь-яких порушень з боку бабусі до виховання неповнолітнього виявлено не було, при обстеженні житлово-побутових умов неповнолітнього, вони визначені як задовільні.

В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме 20.07.2018 року приблизно о 17 годині, він спільно з ОСОБА_4 та раніше невідомим ОСОБА_11 проводили час на Слов`янському курорті, де вживали спиртні напої. Під час придбання в магазині пива, він побачив у потерпілого у гаманці грошові кошти в сумі 1 000 грн. та запропонував ОСОБА_4 скоїти на потерпілого напад, вдаривши його каменем по голові, на що ОСОБА_4 погодився. Вони ходили разом з потерпілим приблизно до 20 години і останній став здогадуватися про їх наміри. Потерпілий зайшов до магазину та попросив продавця викликати поліцію, однак остання вигнала їх з магазину. Після цього, приблизно о 20 годині, коли вони перебували між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , він схопив ОСОБА_14 за руку, а ОСОБА_4 поліз до кишені потерпілого, і останній схопив його за руку. Тоді ОСОБА_4 своєю рукою нахилив голову потерпілого та коліном наніс йому один удар в голову. Останній втратив свідомість і впав. ОСОБА_4 з кишені шортів ОСОБА_14 дістав гаманець з грошима і вони втекли, залишивши останнього. Під час нападу він тримав потерпілого за руку. Грошові кошти в сумі 1 000 грн. поділили між собою. Шкоду він потерпілому не відшкодовував. В скоєному кається.

Законний представник ОСОБА_15 (неповнолітнього ОСОБА_16 ) суду показала, що обвинувачений є її сином. Охарактеризувала як проблемну дитину, зазначила, що оскільки син не зміг знайти спільну мову з її чоловіком, що не є батьком ОСОБА_16 , він став мешкати окремо від неї з бабусею. Додала, що алкогольні напої її син вживає не часто, так як і всі діти на теперішній час. Будь-яких дій по відшкодуванню шкоди потерпілому вона не вживала.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченими він познайомився 20.07.2018 року приблизно о 17 годині, коли прийшов на озеро Слов`янського курорту з собакою. Він там вживав спиртні напої. До нього підсіли обвинувачені і він запропонував їм пиво. Вони погодилися та пішли до магазину, де він придбав алкогольні напої і обвинувачені бачили у нього у гаманці гроші. Приблизно через дві години він став збиратися додому і обвинувачені запропонували піти разом. По дорозі вони спілкувалися і у них виник конфлікт. Він хотів викликати поліцію і з цією метою зайшов до магазину, але оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, продавець не повірила йому та вигнала з магазину. Він пішов в сторону оселі по вул. Осипенко і перебуваючи між будинками № 5 та № 7 відчув удар по голові, втратив свідомість та впав. Більш детально механізм спричинення йому тілесних ушкоджень він не пам`ятає у зв`язку з травмою та станом алкогольного сп`яніння. Відчував, як з кишені його обвинувачені забирали гаманець. Пам`ятає точно, що удар був один. Потім прийшов додому та викликав поліцію. До лікарні звернувся вже 21.07.2018 року, інших тілесних ушкоджень 20.07.2018 року та 21.07.2018 року не отримував. Він перебував на лікарняному у лікарні, ніякої матеріальної допомоги йому ні обвинувачені, ні законні представники не надавали. Один раз він зустрів ОСОБА_16 , який попросив у нього вибачення.

Додав, що законний представник неповнолітнього ОСОБА_17 відшкодувала йому 2 000 грн. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини самими обвинуваченими, їх провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Під час огляду місця події протокол від 20.07.2018 року, була оглянута ділянка місцевості, що розташована по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , де неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 20.07.2018 року здійснили напад з застосуванням насильства на ОСОБА_11 , заволодівши при цьому його майном, а саме грошовими коштами, а також фототаблицею до протоколу (а.с. 53-55).

З протоколом огляду від 21.07.2018 року вбачається, що оглянуті грошові кошти, а саме чотири купюри номіналом по 100 грн., дві купюри номіналом по 5 грн., одна купюра номіналом по 2 грн. одна купюра номіналом 1 грн., які добровільно надав неповнолітній ОСОБА_4 , за присутності своєї бабусі ОСОБА_5 . Зазначені гроші були викрадені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з застосуванням насильства 20.07.2018 року, а також фототаблицями до протоколу (а.с. 59).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суть протоколу та зазначив, що кошти, які він видав належать Нагорному, які він забрав у останнього під час розбійного нападу на нього 20.07.2018 року.

Вилучені під час огляду грошові кошти в сумі 415 грн. 00 коп., поміщені в спец. пакет № 3576929, та відповідно до постанови від 23.07.2018 року визнані речовими доказами (а.с. 60) та передані на зберігання до камери схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 34 (а.с. 64).

Під час огляду двох пластикових карток № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , був складений протокол від 21.07.2018 року (а.с. 62-63); картки відповідно до постанови від 23.07.2018 року визнані речовими доказами (а.с. 64) та передані під зберігальну розписку від 23.07.2018 року потерпілому ОСОБА_11 (а.с. 65).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2018 року та довідкою до протоколу, вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав на фото № 4, особу, яким виявився ОСОБА_4 , який 20.07.2018 року по вул. Осипенко м. Слов`янська разом з ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження та заволодів його майном вказавши при цьому за сукупністю яких рис він впізнав саме ОСОБА_4 . В судовому засіданні потерпілий підтвердив проведення зазначеної дії та впізнання ним саме обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с. 72-73).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2018 року та довідкою до протоколу, вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав на фото № 3, особу, яким виявився ОСОБА_6 , який 20.07.2018 року по вул. Осипенко м. Слов`янська разом з ОСОБА_4 заподіяв йому тілесні ушкодження та заволодів його майном вказавши при цьому за сукупністю яких рис він впізнав саме ОСОБА_18 . В судовому засіданні потерпілий підтвердив проведення зазначеної дії та впізнання ним саме обвинуваченого ОСОБА_18 (а.с. 74-75).

Відповідно до висновку експертизи № 218, що була проведена в приміщенні Слов`янського відділення судово-медичної експертизи з 27.07.2018 року по 30.07.2018 року на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 26.07.2018 року (а.с. 78) у ОСОБА_11 при судово-медичній експертизі виявлені закритий перелом правої виличної кістки струс головного мозку, які утворились від дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребують для свого загоєння термін понад 21 добу. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень виключають можливість їх утворення при падінні з вертикального положення та ударі о площину (а.с. 79-80).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 02.08.2018 року та фототаблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що останній розказав та продемонстрував обставини скоєного відносно нього 20.07.2018 року кримінального правопорушення (а.с. 86-93).

Під час проведення слідчих експериментів за участю неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , що зафіксовані у протоколах 02.08.2018 року та фототаблицями до протоколу, останні розповіли та продемонстрували обставини скоєного ними розбійного нападу на потерпілого 20.07.2018 року (а.с. 94-110). Аналогічні пояснення ними були надані і в судовому засіданні.

Під час судового розгляду судом будь-яких порушень норм кримінально процесуального законодавства України при проведенні слідчих експериментів встановлено не було.

З висновку експерта № 232, що був проведений в приміщенні Слов`янського відділення судово-медичної експертизи з 16.08.2018 року по 20.08.2018 року на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 26.07.2018 року (а.с. 116-117) вбачається, що на підставі вивчення дослідницької частини Висновку експерта № 218 від 30.07.2018 року за фактом проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_11 та ознайомлення з наданими протоколами слідчих експериментів, проведених 02.08.2018 року за участю ОСОБА_11 та неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , експерт прийшов до наступного висновку, що при проведенні судово-медичній експертизі у ОСОБА_11 був виявлений закритий перелом правої виличної кістки, який супроводжується струсом головного мозку. Вказана травма утворилась від ударної дії тупого предмету, діючого на ділянку правої виличної кістки. Не виключаючи можливість виникнення даної травми при нанесенні удару рукою, сжатою у кулак або ногою (коліном) в область правої вилиці, що могло мати місце при вказаному під час проведення 02.08.2018 року слідчих експериментів за участю ОСОБА_11 та неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_4 механізмі (а.с. 127-178).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст. 67 КПК висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказів підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Суд приймає до уваги як доказ вищезазначені висновки експертиз, оскільки вони є повними, науково обґрунтованими, достатньо зрозумілими, не містять суперечностей з іншими даними справи та постановлені з урахуванням пояснень учасників провадження в результаті дослідження слідчих експериментів.

У суду не виникає сумнівів у висновках прийнятих судом як доказ вказаних експертиз, оскільки вони проведені судово-медичними експертам, що мають достатній стаж роботи, виконані з дотриманням норм Кримінального Кодексу та Кримінального процесуального Кодексу, тому є належними доказами.

Викладені вище докази стосовно дати, часу, місця, обставин, механізму та локалізації спричинення тілесних ушкоджень неповнолітніми обвинуваченими потерпілому ОСОБА_19 повністю співпадають з поясненнями неповнолітніх обвинувачених та потерпілого, які суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними і логічними, а також узгоджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними та допустимими.

Суд вважає, що протиправні дії обвинувачених були спільними, узгодженими, направленими на досягнення загальної мети заволодіння грошовими коштами, якими вони разом розпорядилися, подив їх між собою, між умисними протиправними діями обвинувачених на шкідливими наслідками для потерпілого є прямий причинний зв`язок, тому у суду не виникає сумнівів у кваліфікації дій обвинувачених.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що:

?обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб;

?обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до п.10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18 липня 2013 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень Глави 29 КПК та розділу ХІ КК. Судам необхідно зважати, що при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи вони повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до вимог ст. 103 КК України крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; дані про особу неповнолітнього ОСОБА_4 : раніше не судимий, інвалід ІІІ групи, є сиротою, виховується бабусею-опікуном ОСОБА_5 , яка на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.07.2018 року, мешкає у двокімнатній квартирі разом з бабусею та сестрою, за місце мешкання створені належні умови для виховання та розвитку дитини; на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо, що свідчить про стійки соціальні зв`язки. Дані про особу неповнолітнього ОСОБА_6 : раніше не судимий, відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.07.2018 року, мешкає у трикімнатній квартирі разом з тіткою та матір`ю, яка з 2014 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Зловживання зі шкідливими наслідками, за місце мешкання створені належні умови для виховання та розвитку дитини на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.

Суд враховує досудові доповіді про обвинувачених у кримінальному провадженні, з висновку яких вбачається середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим Слов`янський МРВ філії ДУ Центр пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 38-44).

З висновку судово-психіатричної експертизи № 819 від 14.08.2018 року, що проведена на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 09 серпня 2018 року (а.с. 113-114) вбачається, що ОСОБА_4 2002 року народження, є психічно здоровим, виявляє органічне емоційно-лабільне (астенічний) розлад. На час скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час скоєння правопорушення не знаходився в тимчасово-хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 122-126).

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, неповнолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_6 не виявлено.

Суд не погоджується з доводами захисника адвоката ОСОБА_8 стосовно визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття, оскільки щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб.

В судовому засіданні даних обставин не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , його батьки або близькі родичи не вчинили будь-яких дій, спрямованих на виправлення ситуації шляхом відшкодування шкоди чи іншими діями. Пояснення обвинуваченого про визнання вини, на думку суду, не свідчать про щире каяття.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати ст. 69-1 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:

1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину;

2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Згідно вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Зі змісту цієї норми закону слідує, що за наявності вищевказаних обставин, призначення покарання у розмірі, який не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України - є обов`язковим.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся, активно сприяв розслідуванню злочину, опікуном добровільно було відшкодовано завданий збиток потерпілому, відсутність обставин, що обтяжують покарання та визнання своєї вини, суд приходить до висновку, про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох третин максимального строку, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у відповідності ст. 69-1 КК України.

Крім того, суд вважає необхідним прийняти до уваги вчинення злочину неповнолітніми, що є обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, критичну оцінку обвинуваченими своїх дій та, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, відсутності контролю та можливості впливу батьків та близьких родичів на обвинувачених, думку потерпілого про міру покарання, який не наполягав на позбавленні волі, відсутність претензій останнього до обвинувачених, сприяння розкриттю злочину, обставин, що пом`якшують покарання та конкретних обставин вчинення злочину, а саме: способу вчинення злочину, часу доби, тривалості наміру та поведінки обвинувачених під час його реалізації, суд приходить до висновку про не можливість виправлення засуджених без відбування покарання у виді позбавлення волі, призначивши їм покарання ближче до мінімальної межі позбавлення волі, передбаченої у межах санкції інкримінованої частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, а ОСОБА_4 також і з застосуванням ст. 69-1 КК України.

Вирішуючи питання стосовно покарання зазначеного у ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді конфіскації майна, суд виходить з того, що обвинувачені вчинили злочин у неповнолітньому віці. У ст. 98 КК наведено перелік кримінальних покарань, що можуть бути застосовані до неповнолітніх. Про такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна, там не йдеться. Отже, стосовно ОСОБА_17 та ОСОБА_6 не може бути застосоване таке покарання, як конфіскація майна.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обчислювати з моменту їх фактичного затримання.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з урахуванням ст. 69-1 КК України у вигляді 6 (шести) років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Визнати винним ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ, а саме: дві пластикових картки ПриватБанк, що передані під зберігальну розписку від 23.07.2018 року потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили - повернути останньому за належністю.

Речовий доказ, а саме: 415 грн. 00 коп., які поміщені в спец. пакет № 3576929 та передані на зберігання до камери схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 34, після набрання вироком законної сили - повернути потерпілому ОСОБА_11 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1