УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року

м. Київ
Справа № 283/2206/16-к

Провадження № 51-5970ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року,
встановив:
За вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_4 засуджено: за ч. 1 ст. 135 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 286 КК- у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 09 липня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в подальшому зарахування строку здійснювати з розрахунку день за день.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 змінено. На підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 20 червня 2017 року по 06 лютого 2018 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, неправильно надану оцінку доказам, невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та постановити новий вирок, яким виправдати його в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 травня 2018 року касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, було залишено без руху та вказано на порушення вимог закону при її подачі.

В порядку ч. 4 ст. 429 КПК засуджений усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 427 КПК.

З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3