Єдиний унікальний номер 719/156/18
Номер провадження 1-кп/719/18/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року
м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження № 0000038 від 12.03.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого неофіційно маляром, маючого на утриманні малолітнього сина, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 12.03.2018 року близько 03 год. 00 хв., переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні загального коридору між першим та другим поверхами будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження дерев`яних дверей проник всередину комори, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 , звідки таємно викрав бувші у використанні: алюмінієвий карніз, довжиною 1,5 м, вартістю 55 грн., алюмінієву скороварку, ємністю 4 л, вартістю 450 грн. та алюмінієву сковороду, середнього розміру, вартістю 75 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 580 грн.

ОСОБА_4 , 12.03.2018 року близько 03 год. 00 хв., діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на особисте збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в загальному коридорі між третім та четвертим поверхом будинку АДРЕСА_2 , де з метою вчинення крадіжки пошкодив дерев`яні двері та проник всередину комори, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , звідки таємно викрав десять скляних банок із вмістом в них м`ясної тушонки (тушонки із свинини домашнього виробництва), ємністю 0,5 л, вартістю 650 грн., мішок цукру, вагою 42 кг, вартістю 672 грн., поліетиленовий мішок із вмістом порошку марки «GALLUS», вагою 2 кг, вартістю 60 грн., миючий засіб марки «Calgon», ємністю 750 мл, вартістю 260 грн., пластикову пляшку із домашньою олією, ємністю 4 л, вартістю 80 грн., миючий засіб марки «Power Wash», ємністю 4 л, вартістю 149 грн., миючий засіб марки «Floor», ємністю 1,5 л, вартістю 80 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1951 грн.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали до суду письмову заяву, в якій просили розглянути кримінальне провадження без їх участі та вказали, що жодних претензій до обвинуваченого у них немає, так як останній відшкодував завдані їм збитки, просять суд ОСОБА_4 суворо не карати.

Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечували проти проведення судового розгляду без участі потерпілих.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що дійсно він, 12.03.2018 року вночі, перебуваючи в загальному коридорі будинку АДРЕСА_2 , пошкодив вхідні двері комор ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , звідки викрав карніз, скороварку, сковороду, десять банок м`ясної тушонки, мішок цукру, порошок марки «GALLUS», миючий засіб марки «Calgon», пляшку із домашньою олією, миючі засоби марки «Power Wash» і «Floor». Більшу частину викрадених речей обвинувачений повернув потерпілим, а іншу відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням деяких письмових доказів та матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина останнього в інкримінованому йому злочині підтверджується також:

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000038;

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 29.03.2018 року;

- постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 13.03.2018 року;

- постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 24.03.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному об`ємі та органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Письмовими документами, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема є:

- копія паспорту ОСОБА_4 ;

- довідки № 180 від 27.03.2018 року та № 01/807 від 28.03.2018 року про те, що ОСОБА_4 на «Д» обліку лікаря-психіатра не перебуває та перебуває у лікаря-нарколога на «Д» обліку з 08.09.2003 року;

- довідка Сокирянського міськрайонного сектору з питань пробації від 26.03.2018 року;

- характеристика № 139 від 20.03.2018 року виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області, згідно якої за період проживання ОСОБА_4 у м. Новодністровськ, Чернівецької області, скарг і заяв на нього не надходило, компрометуючими даними щодо його поведінки виконавчий комітет не володіє;

- довідка про склад сім`ї та зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 № 882 від 28.03.2018 року Новодністровської міської ради Чернівецької області, із якої вбачається, що обвинувачений проживає із дружиною ОСОБА_7 , малолітнім сином ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_9 ;

- вимога до УІПКП «102» ГУПН в Чернівецькій області до ДІПКП «102» НП України № 961/123/43/01-2018 від 26.03.2018 року про відсутність незнятих чи непогашених судимостей у ОСОБА_4 .

Як вбачається із змісту досудової доповіді орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, встановив, що ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення зводиться до середнього ризику, а також середнього рівня небезпеки для суспільства. А тому, орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високого рівня небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Крім того, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також суд бере до уваги й фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі і щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілим, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, має на утриманні малолітню дитину.

Судом встановлено, що обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , є щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Тому враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, вартість викраденого майна, думку потерпілого, висновок органу пробації, суд вважає, що доцільно призначити обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч. 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, особу винного, повне визнання ним своєї вини, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, поведінку обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього ст. 75 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

У справі цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази на підставі ст. 100 КПК України, а саме бувший у використанні алюмінієвий карніз, довжиною 1,5 м; бувшу у використанні алюмінієву скороварку, бувшу у використанні алюмінієву сковороду, частину пилососа (та що з мотором), праска, кран водяний, передані відповідно до протоколу передання речового доказу на відповідальне зберігання від 24.03.2018 року на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за останньою; десять скляних банок із вмістом в них м`ясної тушонки (тушонки із свинини домашнього виробництва), ємністю 0,5 л; поліетиленовий мішок порошку марки «GALLUS», вагою 2 кг; миючий засіб марки «Calgon», ємністю 750 мл; пластикову пляшку із домашньою олією, ємністю 4 л; миючий засіб марки «Power Wash», ємністю 4 л та миючий засіб марки «Floor», ємністю 1,5 л, які передані відповідно до протоколу передання речового доказу на відповідальне зберігання від 23.03.2018 року на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити за останнім.

На підставі ст.ст. 12, 63, 65-67, 75-76, ч. 3 ст. 185 КК України та керуючись ст.ст. 100, 110, 325, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Залишити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази:

- бувший у використанні алюмінієвий карніз, довжиною 1,5 м, бувшу у використанні алюмінієву скороварку, бувшу у використанні алюмінієву сковороду, частину пилососа (та що з мотором), праска, кран водяний, які належать ОСОБА_5 та знаходяться на її відповідальному зберіганні, залишити за потерпілою ОСОБА_5 ;

- десять скляних банок із вмістом в них м`ясної тушонки (тушонки із свинини домашнього виробництва), ємністю 0,5 л; поліетиленовий мішок порошку марки «GALLUS», вагою 2 кг; миючий засіб марки «Calgon», ємністю 750 мл; пластикову пляшку із домашньою олією, ємністю 4 л; миючий засіб марки «Power Wash», ємністю 4 л та миючий засіб марки «Floor», ємністю 1,5 л, які належать ОСОБА_6 та знаходяться на його відповідальному зберіганні, залишити за потерпілим ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ