ун. № 759/9965/18
пр. № 1-кп/759/923/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0003815, внесеного 08.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , офіційно не працює, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах знайшов кастет, який в подальшому вирішив забрати собі, при цьому помістив його до правої кишені шортів у які на той момент був одягнутий, тим самим привласнив знайдений кастет, тобто безоплатно придбав та став незаконно носити при собі, без передбаченого законом дозволу, чим порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.

Тобто ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання холодної зброї, почав незаконно носити даний кастет при собі в цілях особистого використання.
07.05.2018 року приблизно о 15:00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 5 по вул. Жолудєва в м. Києві, був викритий працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили з правої кишені шортів, в які останній був одягнутий, металевий кастет, який відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація злочину вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання, відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 червня 2018 року, між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи № 17-209 від 06.06.2018 року у розмірі 1144 гривні 00 копійок на користь держави.
Речові докази по справі - кастет, який переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві - знищити.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1