У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн на користь держави.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2013 року замінено засудженому ОСОБА_4 покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн на користь держави на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
16 серпня 2018 року старшим інспектором Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено до суду клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого ОСОБА_4 , оскільки з дня набрання законної сили судового рішення пройшло більше ніж 2 роки.
Представник Дніпровського РВ з питань пробації в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду подання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор не заперечувала проти задоволення подання з підстав зазначених у ньому.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Вивчивши матеріали особової справи, вислухавши прокурора, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
01 листопада 2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн на користь держави.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2013 року замінено засудженому ОСОБА_4 покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн на користь держави на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Відповідно до п. 5.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, Затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09 січня 2004 року за № 16/8615 (далі Інструкція) після отримання копії вироку суду кожна засуджена особа викликається до інспекції (неповнолітній - з батьками або особою, яка їх заміняє). З нею проводиться бесіда, під час якої роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, повідомляється про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. За результатами бесіди засуджена особа дає підписку (додаток 23 до цієї Інструкції), у якій власноручно зазначає про ознайомлення з вимогами щодо осіб, засуджених до громадських робіт. Крім цього, засуджена особа заповнює анкету.
Згідно п. 8.3 розділу ІІ Інструкції поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції у призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені (частина 1 статті 37 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Відповідно до п. 9.4 розділу ІІ Інструкції початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненої особи з місць обмеження чи позбавлення волі до обраного місця проживання (при заміні покарання більш м`яким).
Згідно п. 9.5 розділ ІІ Інструкції якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкового розшуку із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засудженої особи.
Одночасно з цим стосовно засудженої особи прокуророві направляються матеріали для вирішення питання про порушення кримінальної справи за ухилення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 змінював місце проживання у зв`язку із чим належних підтверджень факту виклику засудженої до органу інспекції у матеріалах особової справи немає.

Також, з матеріалів особової справи вбачається, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено та встановлено іспитовий строк в 2 роки, з покладенням відповідних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року постановлено вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 1 700 грн, який постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2013 року замінено на покарання у виді 100 годин громадських робіт, виконувати окремо від вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України вказаним вироком суду його звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, за умови виконання таких обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Після встановлення факту залишення засудженою особою місця постійного проживання працівниками інспекції було проведено початкові розшукові заходи, які не дали жодного результату. Також працівники інспекції звертались до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засудженої особи, проте у проведені розшукових заходів було відмовлено у зв`язку із відсутністю законних підстав.
Крім того, інспекторами Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлялось подання до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, проте у задоволенні зазначеного подання було відмовлено.
Враховуючи вище зазначені обставини суд приходить до висновку, що інспекторами Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області при виконанні вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року було вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів для розшуку засудженої особи. Також суд враховує те, що засуджений ОСОБА_4 не був повідомлений належним чином, про необхідності з`явитись до органу пробації для виконання покарання, а тому не приходиться стверджувати, що засуджений ухиляється від відбуття покарання. Крім цього, в матеріалах особової справи також відсутні належні підтвердження того, що ОСОБА_4 повідомлений про заміну постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2013 року призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року покарання з штрафу на громадські роботи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що клопотання органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя : ОСОБА_1