УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0006327 від 07.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором КМП №10 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0006327 від 07.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, про накладення арешту на корпоративні права ПП «Гурівецьке» (), розташоване за адресою: 22124, Вінницька обл., Козятинський район, с. Гурівці, вул. Жовтнева, буд. 86 у вигляді 100 відсотків статутного капіталу Товариства;

На обгрунтування доводів клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006327, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, яке було розпочато за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 з приводу того, що керівник ПП «Гурівецьке» ОСОБА_7 будучи службовою особою, повторно здійснила розтрату майна підприємства, чим завдала шкоди.

Крім того, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, державний реєстратор юридичних та фізичних осіб-підприємців Козятинської районної державної адміністрації ОСОБА_8 в супереч рішення господарського суду Вінницької області від 30.05.2018 (про заборону вчиняти дії) внесла зміни про юридичну особу ПП «Гурівецьке».

Як далі вказує слідчий у клопотанні, підставою для арешту короративних прав є заборона Міністерству юстиції України, ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України та його територіальним органам, всім районним державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ПП «Гурівецьке» (), оскільки державний реєстратор вносить до реєстру певні зміни про юридичну особу, не дивлячись на заборону.

Вказані зміни можуть нанести шкоди підприємству, а також є ризики щодо втрати майна підприємства яким будуть розпоряджатись невідомі незаконно обрані учасники та керівники ПП «Гурівецьке» ().

Крім того, у даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться чи мають доступ користуватись та видозмінювати вказане майно (заборона внесення змін державними реєстраторами про юридичну особу).

Також, завданням арешту майна у вказаному випадку є запобігання можливості перетворення, або його відчуження (незаконне відчуження корпоративних прав учасників, а також перетворення інформації про юридичну особу, що вноситься до реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців).

Метою арешту майна є збереження речового доказу, забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Слідчий у судове засідання не з*явився, подавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність, що не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наявних у ньому доводів та матеріалів кримінального провадження.
Власник майна у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України не повідомлявся про розгляд клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положення частини другої ст. 170 КПК України визначають, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги.
Так, встановлено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006327, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, яке було розпочато за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 з приводу того, що керівник ПП «Гурівецьке» ОСОБА_7 будучи службовою особою, повторно здійснила розтрату майна підприємства, чим завдала шкоди.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на на корпоративні права ПП «Гурівецьке» (), розташоване за адресою: 22124, Вінницька обл., Козятинський район, с. Гурівці, вул. Жовтнева, буд. 86 у вигляді 100 відсотків статутного капіталу Товариства, зазначаючи необхідність у такому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, як забезпечення збереження речового доказу, забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Разом з тим майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, а у постанові слідчого, якою відповідні корпоративні права ПП "Гурівецьке" визнано речовим доказом, також не наведено будь-якого обгрунтування, за якого слідчий прийшов до висновку, що корпоративні права вказаного підприємства є об*єктом, на який спрямовано кримінальне правопорушення та у який саме спосіб останній може бути використано як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0006327 від 07.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1