Справа № 573/1337/18
Номер провадження 1-кп/573/146/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 21 липня 2018 року за №0000350, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Зоряне, Білопільського району, Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації, постійного місця проживання не має, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09 липня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

2) 20 серпня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 297, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 2 місяці; вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2015 року даний вирок в частині призначеного покарання скасований та прийнятий новий, яким ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України призначено покарання на підставі ст. ст. 72, 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

3) 08 лютого 2018 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

4) 20 березня 2018 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

5) 12 липня 2018 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 297, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, судимості не зняті і не погашені

- за ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У точно невстановлений досудовим розслідуванням день, на початку третьої декади квітня 2018 року, близько 23 години ОСОБА_4 , проходячи повз центральний міський цвинтар по вул. Фабричній в м. Білопілля Сумської області, вирішив незаконно заволодіти металевими виробами з місць поховання на цьому цвинтарі.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне заволодіння з корисливих мотивів предметами, що знаходяться на могилі, ОСОБА_4 , ігноруючи елементарні правила поведінки на місці поховання, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті і праху покійних, діючи з корисливих мотивів, підійшов до могили ОСОБА_6 (1927-1991) та з-під надгробка викрав два металевих швелера довжиною 150 см та шириною 10 см кожен, які укріплювали могилу, таким чином незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі померлого, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 110 грн.
Заволодівши вищевказаними предметами, ОСОБА_4 покинув територію цвинтаря та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.
Здійснюючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому злочині визнав повністю, але від надання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Окрім визнання винуватості самим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними письмовими доказами, а саме:

-витягом з ЄДРДР про внесення до нього 21 липня 2018 року інформації про те, що надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка в період часу з 18.04.2018 року до 25.04.2018 року скоїла крадіжку двох металевих швелерів з могили його матері ОСОБА_6 на центральному цвинтарі в м. Білопілля, чим завдала останньому матеріальних збитків. В ході перевірки було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 (а. п. 27);

-протоколом огляду місця події, а саме : могили ОСОБА_6 ( 1927-1991) на центральному цвинтарі в м. Білопілля, з фототаблицею до нього від 21 липня 2018 року ( а.с. 28-37),

-протоколом проведення слідчого експерименту, що був проведений за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який розказав та показав на місцевості обставини скоєння ним кримінального правопорушення, з фототаблицею до нього від 27 липня 2018 року (а. п. 38-42);

-висновком судово-психіатричного експерта від 06 серпня 2018 року № 394, з якого вбачається, що в момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 виявляв ознаки легкої розумової відсталості ( легка дебільність) з порушенням поведінки, не виявляв ознак якого небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості ( легка дебільність) з порушенням поведінки, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а. п. 51-53).

Всі докази, що надані суду стороною обвинувачення, сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

Дослідивши всі письмові матеріали надані стороною обвинувачення щодо обставин кримінального провопорушення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 3 ст. 297 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з наступного.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, ніде не зареєстрований, за останнім місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, не інвалід, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2012 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; добровільне повернення потерпілому майна.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання будуть недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався, тому враховуючи те, що ОСОБА_4 підлягає засудженню до міри покарання у виді позбавлення волі, з метою не допустити його ухилення від призначеного судом покарання і з метою забезпечення виконання вироку суду у виді позбавлення волі, необхідно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначене за попереднім вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12 липня 2018 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 23 серпня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Білопільського районного суду від 12 липня 2018 року, а саме : з 18 травня по 22 серпня включно 2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя