АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3118/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а фактично до 24 липня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мигалівці Барського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді менеджера з постачання в ТОВ "ПРО-СВІТ", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити нові кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, і не визначив підозрюваному розміру застави, пославшись на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 апеляційну скаргу, а захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, доповнення до неї. При цьому кожний з них, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі було передчасно та з порушенням вимог Конституції України і Кримінального процесуального кодексу України приведено інформацію стосовно встановлення винуватості особи, тобто ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, а це, на думку апелянта, дискримінувало та обмежило законні права і інтереси ОСОБА_10 щодо презумпції його невинуватості та забезпечення доведеності вини. Крім того, автор апеляції вказує, що слідчим не було вжито заходів стосовно належного повідомлення про підозру ОСОБА_10 , а тому, як стверджує захисник, ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, що, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, позбавляє суд права застосувати відносно останнього запобіжний захід. Одночасно апелянт звертає увагу, що слідчим суддею було незаконно не визначено розмір застави під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Далі в апеляційні скарзі захисник стверджує, що ОСОБА_10 добровільно повернувся до України, зв`язався зі слідчим, подав останньому клопотання про його допит та клопотання до суду про перегляд запобіжного заходу, а це, на думку апелянта, виключає ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Також автор апеляції запевняє, що всі речі та докази є наявними в матеріалах кримінального провадження, що унеможливлює їх знищення, переховування чи спотворення. Крім того, захисник звертає увагу на наявність у підозрюваного постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики ОСОБА_10 за місцем мешкання і той факт, що його підзахисний раніше не судимий.

В доповненнях до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданих 27 червня 2018 року захисниками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва, теж акцентується увага на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є необґрунтованою через відсутність належних доказів причетності ОСОБА_10 до його вчинення.

При цьому захисник ОСОБА_8 в своїх доповненнях до апеляційної скарги звертає увагу, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а органом досудового розслідування не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Крім того, захисник ОСОБА_8 вважає, що підозрюваного ОСОБА_10 було незаконно затримано, оскільки законних підстав для затримання останнього, передбачених ст. ст. 207, 208 КПК України, не існувало. Також ОСОБА_8 стверджує, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився та у встановленому законом порядку не продовжувався, але матеріали досудового розслідування не містять жодного процесуального рішення за наслідками закінчення досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_9 в своїх доповненнях до апеляційної скарги, крім вищевказаного, запевняє, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також зазначає, що слідчим суддею не було належним чином встановлено обставини справи, які стосуються добровільного повернення ОСОБА_10 в Україну, особистого звернення останнього до слідчого та суду і співпрацю зі слідством. При цьому ОСОБА_9 ставить до відома, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має на утримуванні малолітню дитину та матір, яка внаслідок пожежі отримала нервовий розлад, який спричинив необхідність періодичного її лікування у психоневрологічних закладах, у зв`язку з чим остання потребує догляду за нею.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2016 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

04 березня 2017 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

17 березня 2017 року ОСОБА_10 було оголошено у розшук.

В подальшому Генеральним секретаріатом Інтерполу ОСОБА_10 був оголошений у міжнародний розшук у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

21 вересня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 24 травня 2018 року о 13 год. 10 хв. останнього було затримано на підставі зазначеної ухвали слідчого судді.

25 травня 2018 року слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а фактично до 24 липня 2018 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч стверджень сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність у провадженні ризиків, про які вказано у клопотанні слідчого, є непереконливими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі та доповненнях до неї.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Не визначати такий альтернативний запобіжний захід слідчий суддя вправі, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, лише у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства чи погрозою його застосування, або щодо злочину, який спричинив загибель людини, або щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Жодна із вищенаведених обставин у даному кримінальному провадженні не встановлена, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке апріорі не включає в себе застосування насильства, погроз насильством чи загибелі людини, а стосовно обрання раніше запобіжного заходу у вигляді застави, який би був порушений підозрюваним, то відносно ОСОБА_10 такий факт не мав місця. У зв`язку з цим слідчий суддя зобов`язаний був визначити підозрюваному ОСОБА_10 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , необхідно задовольнити частково, а саме скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 та застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави колегія суддів враховує обставини кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, а також розмір заподіяної шкоди в сумі 5857222,8 гривень, який є виключним випадком, що дає суду підстави вважати, що застава в межах, передбачених п. 3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків. Тому колегія суддів, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає доцільним визначити ОСОБА_10 заставу в розмірі 5000000 (п`яти мільйонів) гривень. Такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним у разі внесення застави обов`язків, передбачених п. п. 1 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на підозрюваного для забезпечення дієвості такого альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 липня 2018 року включно.
Визначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу в розмірі 5000000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 5850).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі, протягом строку дії даної ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_10 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4