Справа № 567/508/17
УХВАЛА

10.08.2018 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 342 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України

встановив:

03.05.2017 року в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст.289, ч.2 ст. 342 КК України.

Під час досудового розслідування 28.03.2017 року щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_4 може ухилятися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час судового засідання 12.06.2018 року запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено.

Станом на 10.08.2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не розглянуте.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор посилаючись на те, що судове провадження по даному провадженню не закінчено та потребує часу для його всебічного і об`єктивного розгляду та на наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України просить продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказуючи, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині ДУ Рівненський слідчий ізолятор з діагнозом: хронічна виразкова хвороба 12-ти палої кишки в стадії нестійкої ремесії, стан після шлунково-кишкової кровотечі, залізодефіцитна анемія важкого ступеня, хронічний гепатоз, жирова дистрофія печінки, ВСД по змішаному типу, у зв`язку з чим на даний час потребує довготривалого лікування та просив запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою замінити на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні думку свого захисника підтримав.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, при вирішенні питання про необхідність продовження запобіжного заходу у виді триманням під вартою щодо ОСОБА_4 виходить з наступного.

Судом встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та наявні ризики того, що він може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що будь-які докази про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України відсутні.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий 13.01.2005 року Залізничним судом м. Львова за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн.; 29.12.2005 року Залізничним судом м. Львова за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.01.2010 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі; 25.01.2011 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 20.11.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, а також ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, та виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Наведені обставини свідчать, що ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а закінчити судовий розгляд на даний час немає можливості з незалежних від суду причин, у зв`язку з необхідністю допиту свідків та, крім того, необхідно провести інших процесуальні дії, які потребують додаткового часу.

Суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що унеможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, з відповіді на адвокатський запит від 18.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині вказаної установи та потребує довготривалого лікування. В той же час, суду надано відповідь на запит з приводу захворювань ОСОБА_4 яким філія державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України " у Рівненській області повідомила про те, що медична частина слідчого ізолятора може забезпечити належний рівень надання медичної допомоги ОСОБА_4 , а наявні в нього захворювання не є перешкодою для перебування його в Рівненському слідчому ізоляторі. Таким чином, суду не надано доказів про неможливість забезпечення лікування ОСОБА_4 в умовах утримання в ДУ Рівненський слідчий ізолятор, а тому на даний час суд не має підстав для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 08.10.2018 року.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України

ухвалив:

продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді триманням під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" терміном до 08.10.2018 року до 16 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1