11-сс/775/261/2018(м)
263/9915/18

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ходжейли Каракалпакської АРСР, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2018 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 за допомогою засобів зв`язку звернувся до раніше знайомого ОСОБА_11 і запропонував останньому за певну грошову винагороду здійснити вимагання грошових коштів у сумі 10 000 доларів США із погрозою застосування насильства з ОСОБА_12 , який раніше разом з ОСОБА_10 здійснював підприємницьку діяльність, пов`язану з виготовленням і реалізацією металевих ліжок на території м. Краматорська Донецької області.
ОСОБА_11 , порадившись з ОСОБА_8 , надав свою згоду на пропозицію ОСОБА_10 щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12
ОСОБА_8 , маючи певні зв`язки у кримінальних колах, звернувся до ОСОБА_13 , який має певний авторитет на території м. Краматорська Донецької області, ознайомив останнього із злочинним планом щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 під загрозою застосування насильства. ОСОБА_13 надав згоду на пропозицію ОСОБА_8 , після чого на виконання злочинного плану ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 залучив до виконання злочинного наміру довірених осіб, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і розподілив обов`язки між ними.
05.04.2018 року, приблизно о 16.15год., ОСОБА_15 на виконання раніше обумовленого злочинного плану щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , на зупинці громадського транспорту по вулиці Олекси Тихого у м. Краматорськ Донецької області зустрівся з ОСОБА_12 , висловлюючи погрози на адресу останнього пропонував, щоб він заклав свій автомобіль під певні проценти і зобов`язав останнього до 10.04.2018 року надати ОСОБА_10 10 000 доларів США і 1 тисячу доларів США ОСОБА_13
12.04.2018 року, приблизно о 19.48год., ОСОБА_15 , ОСОБА_14 на виконання раніше обумовленого злочинного плану щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , на зупинці громадського транспорту по вулиці Олекси Тихого у м. Краматорськ Донецької області зустрілися з ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_14 повідомив останнього що у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_10 , він залишиться без свого майна.
ОСОБА_15 у присутності ОСОБА_14 пропонував, щоб ОСОБА_12 заклав свій автомобіль під певні проценти і віддав грошові кошти ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , висловлюючи при цьому погрози.
19.04.2018 року, приблизно о 17.34год., ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_14 біля кафе «Кулиничи» у м.Краматорськ Донецької області, після чого останній, отримавши по мобільному телефону вказівку від ОСОБА_13 , повідомив ОСОБА_12 про те, що грошові кошти у сумі 5000 грн. необхідно залишити бармену у магазині «Апетит» у м. Краматорськ.
ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 прийшли до магазину «Апетит» у м. Краматорськ, де останній на вимогу ОСОБА_14 , передав грошові кошти у сумі 5000 грн. бармену вказаного магазину.
19.04.2018 року ОСОБА_13 , отримавши вказані грошові кошти у сумі 5000 грн., розподілив їх між учасниками злочинної групи.
19.04.2018 року, приблизно о 19.00год., точний час під досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_15 на виконання раніше обумовленого злочинного плану, перебуваючи біля кафе «Крила» у м.Краматорськ Донецької області, запропонував ОСОБА_12 зайти до приміщення вказаного закладу, у період часу приблизно з 19.15год. до 20.30год., у цьому ж кафе, ОСОБА_16 у присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , з метою вимагання грошових коштів, висловлював на адресу ОСОБА_12 погрози вбивства та застосування тяжких тілесних ушкоджень, після чого разом з указаними присутніми особами, наполягав на тому, щоб останній заклав своє майно у ломбард, після чого віддав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 10 тисяч доларів США.
24.04.2018 року о 16.37год., ОСОБА_8 , на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , відправив на мобільний телефон останнього текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав ОСОБА_12 перерахувати грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, що останній зробив в цей же день о 19.00год., перерахувавши грошові кошти у сумі 25 000 грн.
27.04.2018 року ОСОБА_14 на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , відправив на мобільний телефон останнього текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав його перерахувати грошові кошти у сумі 5 000 грн., що останній і зробив 28.04.2018 року.
29.05.2018 року ОСОБА_8 , на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , на мобільний телефон останнього, відправив текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав ОСОБА_12 перерахувати грошові кошти у сумі 30 000 грн., що останній і зробив у цей же день.
29.05.2018 року ОСОБА_14 , на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , відправив на мобільний телефон останнього текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав його перерахувати грошові кошти у сумі 5 000 грн., що останній і зробив у цей же день.
30.05.2018 року об 11.39год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, 31.05.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.06.2018 року стосовно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.07.2018 року включно без визначення розміру застави.
Постановою заступника прокурора Донецької області від 16.07.2018 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 30 листопада 2018 року.
За вказаним кримінальним провадженням 20.07.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.07.2018 року частково задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_18 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів по 22.09.2018 року включно з визначенням розміру застави у сумі 88 100 гривень і покладенням обов`язків.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки як погроза вбивством та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і безпідставно визначив розмір застави підозрюваному.
Окрім того, висновки суду у частині доведеності підозри за ч.2 ст.189 КК України з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою та недоведеності кваліфікуючої ознаки щодо погроз насильства є суперечливими, так як під час вчинення злочину за попередньою змовою усі дії підозрюваних охоплюються єдиним умислом.
Вважає, що внесення підозрюваним застави і звільнення його з-під варти не забезпечить належного виконання ним покладених на нього судом обов`язків і може призвести до його переховування від органів досудового слідства або суду, зважаючи на тяжкість можливого покарання, а також впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Позиції учасників судового провадження
В ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 показав, що має сім`ю, на його утриманні батьки похилого віку, він має свій бізнес, не має наміру ухилятися від виконання покладених на нього судом обов`язків. Просив врахувати наведене, а також стан його здоров`я та залишити без змін обраний щодо нього запобіжний захід.
Прокурор показав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, тому слідчий суддя безпідставно визначив розмір застави.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що у повній мірі не може погодитися із пред`явленою підозрою ОСОБА_8 в частині погроз на вбивство потерпілого та погрозами заподіяння останньому тілесних ушкоджень, тоді як підозру в частині вимагання коштів у потерпілого ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб вважає обґрунтованою зібраними у кримінальному проваджені доказами, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави для продовження підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання зазначеним ризикам, з визначенням розміру застави.
Сторони кримінального провадження не оскаржують висновок суду в частині наявності обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, прокурор в апеляційній скарзі оскаржує визначення застави, а також її розмір.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Як вбачається з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Аналізуючи наведену норму закону, колегія суддів зауважує, що не визначати розмір застави це є правом, а не обов`язком суду, крім того, слідчий суддя повинен враховувати підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.
Так, згідно частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 36 820 до 147 280 гривень відповідно.
Слідчий суддя в мотивування обраного ним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави послався на відсутність вагомих доказів про те, що ОСОБА_8 безпосередньо застосовував насильство або погрожував його застосуванням, чи був обізнаний у застосуванні насильства або погрози його застосування щодо потерпілого.
З урахуванням наданих матеріалів справи, практики Європейського суду з прав людини та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 з визначенням розміру застави, діяв відповідно до вимог ст.183 КПК України, визначив розмір застави у межах, передбачених ст. 182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, дані щодо його стану здоров`я, матеріального стану, що буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, поклавши обов`язки: прибувати до слідчого, у проваджені якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою; сповіщати слідчого, прокурора, суд про всі випадки зміни місця проживання та виїзду за межі м. Києва, крім виїзду до м. Маріуполя для проведення слідчих (розшукових) дій; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками без дозволу слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вимоги апелянта в частині необґрунтованого визначення слідчим суддею застави та її розміру, безпідставними та не підлягаючими задоволенню.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , з визначенням розміру застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, законним, обґрунтованим та вмотивованим, а апеляційні вимоги прокурора не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 22 вересня 2018 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 88 100 гривень, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4