УХВАЛА

23 квітня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000453 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000453 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні головуючим на обговорення поставлено питання щодо накладення арешту на майно ОСОБА_4 з метою вжиття заходів забезпечення позову згідно клопотання, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

Представник потерпілого пітримала клопотання та просила вжити заходів забезпечення поданого цивільного позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо накладення арешту на майно.

Заслухавши думку учасників процесу, представника потерпілого, прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Однак, як вбачається з цивільного позову, представником потерпілого не надано відповідних доказів та не наведено, чи є співмірним із заявленими позивачем вимогами, накладення арешту, оскільки не вказана вартість майна, на яке він просить накласти арешт, а також не надано будь-яких відомостей, стосовно наявності належного обвинуваченому на праві приватної власності будь-якого майна.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання представника потерпілого про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.128, 171 КПК України, ст.ст.149, 150, 151, 152 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1