У Х В А Л А

"12" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадженняу рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004615 від 30.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним зверненням, а саме уважав, за доречне доручити органам НП провести заходи щодо встановлення всіх осіб, які були очевидцями подій у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004615, з метою їх виклику до суду для допиту у якості свідків.

Також автор звернення мотивуючи останнє зазначає, що будучи допитаними у судовому засіданні при розгляді цієї кримінальної справи потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали показання про те, що під час того, як ніби то ОСОБА_5 наніс удар потерпілому, крім означених осіб, на місці події були ще щонайменше три особи, які були очевидцями досліджуваних подій.

З показань згадуваних осіб стало відомо про «експедитора Аню», ОСОБА_9 та ще одного чоловіка на прізвище ОСОБА_10 . Всі ці особи, працюють поруч з потерпілим, а тому їх власне слід установити.

У судовому засіданні обвинувачений дане звернення підтримав, уважав за можливе задовольнити.

Сторона обвинувачення заперечувала проти задоволення даного клопотання, з огляду на те, що воно не кореспондується з вимогами ст. 333 КПК України.

Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
З огляду на, що суд, у цій ситуації, враховує значення обставин, про встановлення яких просить захисник та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування, не убачає передумов для надання судового доручення органу досудового розслідування для проведення певних слідчих (розшукових) дій, так як обставини, які просить установити автор не мають у собі ознак визначених ч. 3 ст. 333 КПК України.
Перевірка обставин, для встановлення, яких заявник власне подав це звернення, можлива через аналіз інших доказів, які наявні у справі, у розумінні ст. 84 КПК України, а саме через оцінку, у порядку ст. 94 КПК України, показаньпотерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у той, же спосіб є можливим і установлення обставин, про які указує захист.

У цій ситуації, фактично заявник намагається не установити обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, а навпаки намагається спростувати у такій спосіб уже установлені певні обставини, тим самим удаючись до оцінки уже досліджених доказів.
Разом з тим, саме до компетенції суду належить питання оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості згідно положень ст. 94 КПК України, а саме за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення з урахуванням того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Тобто, у даному випадку заявником сформовано своє клопотання без урахуванням положень ст. 333 КПК України, у зв`язку з чим воно, за своєю суттю є сумнівним,оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), зокрема заявником не наведено передумови для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження визначені ч.ч. 3, 4 указаної зазначеного Кодексу.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадженняз метою перевірки попередніх свідчень сторін, тобто їх фактичної оцінки, як наявних у провадженні доказів, не є дійсним.

За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання з даного питання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 333, 350, 369-372, 376 КПК України суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадженняу рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004615 від 30.03.2017, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту - 13:00 год. 17.04.2018.

С у д д я : ОСОБА_1