Справа № 175/763/15-к
Провадження № 1кп/202/331/2018
УХВАЛА
Іменем України

30 серпня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000599 від 07.03.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, неодруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше судимого:
-29.05.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.302, ч.1 ст.303, ч.2 ст.303 КК України до 4 років позбавлення волі згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого слюсарем механозбірних робіт меблевої фабрики «Рофітфрейд», в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в:

Обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та домашнього арешту, дія яких закінчується 29.09.2018 року, до зазначеної дати суд не має можливості призначити судовий розгляд.
Прокурором, з посиланням на те, що обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_11 домашнього арешту, який закінчується 29.09.2018 року заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту, яке мотивоване тим, що, обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Представник потерпілої погодились з тим, що запобіжний захід необхідно продовжити.
Стороною захисту заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на домашній арешт, яке мотивоване практикою Європейського суду з прав людини, тривалим знаходженням обвинувачених під вартою, зменшенням ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених законодавством, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_11 просив змінити запобіжний захід з цілодобового на нічний домашній арешт.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із власне тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване».

З огляду на викладене суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою та у виді домашнього арешту обвинуваченим, оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам переховуватися від суду.
Ці обставини в сукупності, свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони можуть переховуватись від суду та у такий спосіб перешкоджатимуть розгляду кримінального провадження. Тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшилися та існують на даний час.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню під цілодобовим домашнім арештом та проходженням лікування з дозволу суду.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд-

У х в а л и в:

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 28.10.2018 року, включно.
ОСОБА_11 продовжити дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням дозволу проходження лікування, строком на два місяці, тобто до 28.10.2018 року, включно з продовженням дії раніше покладених обов`язків.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1) з`являтися за викликом суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.
Копію ухвали надіслати для виконання Чечелівському ВП ГУНП у Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та Чечелівський ВП ГУНП у Дніпропетровській області.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3