Справа № 520/5275/18
Провадження № 1-кс/520/2737/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000993 від 20.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погодженого прокурором про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2017 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, не маючи на те законних підстав, розпочали будівельні роботи, а саме реконструкцію приміщення сараю під літ. «С» та «Р», які мають спільну стіну із приміщенням сараю під літ. «Т». Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході реконструкції, на яку не мали законних підстав, пошкодили стіну приміщення сараю під літ. «Т», та привели його в неналежний стан, чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що є співвласниками домоволодіння за раніше зазначеною адресою.

Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи таке клопотання необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, а також необхідністю забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження. Вказане клопотання слідчий просить розглядати без виклику власників такого майна.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, долучивши заяви, в яких просили розгляд клопотання про накладення арешту на майно розглядати за їх відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з постанови слідчого від 07.07.2018 року про визнання речовими доказами по кримінальному провадженні, майно, з клопотанням про накладення арешту на яке сторона обвинувачення звертається з клопотанням, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000993 від 20.03.2018 року.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається наявність цивільного позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000993 від 20.03.2018 року.
Беручи до уваги викладені обставини в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Таким чином, враховуючи правове обґрунтування клопотання слідчого, в цілях забезпечення відшкодування в подальшому шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, а також забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання про можливість задоволення клопотання слідчого та застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна щодо майна, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, в частині майна, власниками якого являються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для заборони подальших дій щодо реконструкції приміщення сараю «Т», що складає 4/100 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки така заборона може бути застосована в рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, при цьому згідно клопотання слідчого, сторона обвинувачення не просить накласти арешт на вищевказане майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту майна підлягає частковому задоволенню. Беручи до уваги положення ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, вказане клопотання можливо розглянути без повідомлення власників зазначених у клопотанні об`єктів нерухомості.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000993 від 20.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на приміщення сараю під літ. «С» та «Р», що складає 34/500 та 17/500 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власниками яких є ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Заборонити вчиняти подальші дії щодо реконструкції приміщень сараю під «С» та ОСОБА_11 , що складає 34/500 та 17/500 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власниками яких є ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1