Справа № 283/654/18
провадження №1-кп/283/106/2018
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
07 серпня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000101 від 28.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2018 року близько 16-ї години, неподалік від будинку АДРЕСА_2 , використовуючи нікчемний привід, обвинувачений умисно правою долонею наніс один удар по лівій частині обличчя малолітнього ОСОБА_4 , та без розриву в часі один удар кулаком в живіт та правою долонею по потилиці потерпілого, завдавши йому фізичного болю, що не спричинило завдання тілесних ушкоджень.

Обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України заперечив повністю, при цьому пояснив, що дійсно на свято «Водохрещення», коли він проїжджав на власному автомобілі зі своїми знайомими в мікрорайоні «БАМ» в м. Малині, то з юрби молодих людей, які йшли по дорозі назустріч йому в скло кинули сніжку, а потерпілий при цьому показав йому середнім пальцем руки непристойний жест. Будучи обуреним такою поведінкою дитини, він зупинив автомобіль та підійшовши до потерпілого, можливо в дещо агресивній формі, почав повчати хлопця про неприпустимість такого вчинку. При цьому, категорично заперечив факт заподіяння ударів.

Перевірка показань обвинуваченого в суді, їх аналіз та співставлення з іншими доказами, в тому числі і показаннями свідків, висновками судово-медичної експертизи свідчить про недостовірність заяви ОСОБА_6 про його непричетність до злочину.

Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердивши обставину перебування його з своїми товаришами на проїзній частині вул. Машинобудівників в м. Малині 19 січня 2018 року, зазначав, що ніяких сніжків вони в автомобіль не кидали, а він махав своїй знайомій дівчині, яка йшла по іншому краю проїзної частини. Чому обвинувачений сприйняв цей помах за непристойний жест пояснити не може, однак коли останній підійшов до нього, схопив лівою рукою за куртку, в яку потерпілий був одягнутий, та долонею правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя, та відразу ж кулаком вдарив в живіт та два удари долонею по потилиці. Зважаючи на комплекцію обвинуваченого, його агресивність, та завдання ним ударів, він сильно перелякався, в нього сильно боліла голова. Того ж вечора він разом з батьками поїхав в лікарню, де був залишений на ніч.

Даний механізм нанесення йому ударів потерпілий відтворив і під час слідчого експерименту 27 лютого 2018 року (а.с. 60-63).

Згідно довідки приймального відділення Малинського МРТМО (а.с. 52) 19 січня 2018 року о 18 годині 50 хвилин в відділення доставлений ОСОБА_4 батьками оглянутий черговим лікарем та виставлений попередній діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій передньої черевної стінки.

Висновком судово-медичної експертизи №48 від 22.02.2018 року в ОСОБА_4 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено.

Будучи допитаними в судовому засіданні малолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дали аналогічні показання щодо послідовності заподіяння ударів ОСОБА_6 їх товаришу ОСОБА_9 19 січня 2018 року. Також це підтверджується даними слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 27.02.2018 року (а.с. 53-55). Показання потерпілого, зазначених свідків повністю відповідають один одному, та підстав ставити під сумнів їх достовірність судом не виявлено як і не встановлено підстав оговорювати обвинуваченого.

Дані докази об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі та не спростовані обвинуваченим.

Показання малолітнього ОСОБА_11 судом не приймаються, оскільки в силу віку він не в змозі в повній мірі дати оцінку подіям, очевидцем яких він був, що знайшло своє підтвердження в його показаннях в частині завдання обвинуваченим 10 ударів його старшому брату.

Водночас показання допитаних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не містять інформативності в частині обставин розмови між обвинуваченим та потерпілим, оскільки саме в цей момент вони знаходились в автомобілі, та не були її очевидцями, а тому підтвердити або спростувати показання ОСОБА_6 в частині не завдання при цьому будь-яких ударів хлопцю вони не змогли.

Відповідно до ст. 22 КПК України судовий розгляд здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого в тому, що злочинних дій він не вчиняв, ударів потерпілому не наносив, а конфлікт між ними виник по вині самого потерпілого і не бере їх до уваги та вважає, що дані вони з метою уникнення від відповідальності, оскільки ці показання суперечать здобутим по справі доказам та спростовані зібраними по справі під час досудового розслідування та судового слідства доказами, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні.

Оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 умисно завдав потерпілому побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 126 ч.1 КК України.

Як особа, ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не є інвалідом.

Пом`якшуючих покарання обставин суд не встановив.

Обтяжує його покарання вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, та приймає рішення про покарання обвинуваченому в межах санкції даної статті у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя