Справа № 466/5694/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та скасування постанови слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 26.06.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання до вчинення дій,-

у с т а н о в и в:

27 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на неправомірні дії слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та скасування постанови слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 26.06.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання до вчинення дій.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що 26.05.2015 року ОСОБА_3 , звернувся із заявою про визнання його потерпілим, так як, неправомірними діями ОСОБА_5 , йому завдана істотна моральна та матеріальна шкода у сумі 8100 грн. та вартість однієї золотої сережки, яка на даний час слідством не встановлена.

21.07.2015 року скаржник отримав копію постанови слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 26.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим.

Вважає, дії слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 неправомірними, а постанову слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 26.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим незаконною та необгрунтованою, такою що не відповідає дійсним обставинам справи..

У мотивувальній частині постанови слідчий посилається на звернення ОСОБА_3 про неправомірні дії ОСОБА_5 , на підставі якого була проведена перевірка ще у 2014 р., за висновком якої було відмовлено у внесенні у ЄРДР. Однак, дані обставини були предметом розгляду справи №466/8046/14-к Шевченківським районним судом мЛьвова, ухвалою якого від 19.12.2014 р. було спростовано висновок слідчого та зазначено, що пояснення ОСОБА_6 , надані Шевченківському РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області не відповідають дійсності, оскільки були надати під психологічним тиском працівників міліції та ОСОБА_5 .

Слідчий ігнорує та умисно приховує факт того, що ОСОБА_6 при допиті у неї в якості свідка підтвердила факт викрадання у мене значних сум грошових коштів, за вказівкою ОСОБА_5 , для нього на придбання алкоголю, тому я вже є потерпілий.

У мотивувальні й частині постанови слідчий зазначає, що слідством не здобуто фактичних даних, які б вказували та підтверджували завдану матеріальну та моральну шкоду заявнику. Однак, саме на слідчого покладається обов`язок доказування обставин, що зазначені у моїй заяві.

У судовому засіданні 04.09.2015 року ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Прокурор ОСОБА_7 будучи у судовому засіданні 06.10.2015 року заперечив щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що потерпілою у даному кримінальному провадженні має бути неповнолітня особа, а не її батько,а тому слідча підставно відмовила у задоволенні клопотання. До того ж на день розгляду скарги мається нескасована постанова про закритртя криміналоного провадження.

Слідчий Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 до суду не прибула, оскількии переведена на посаду слідчої до іншого райвідідлу міліції за межами м.Львова.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_7 , оглянувши матеріали кримінального провадження № 00000032 від 08.05.2015 року (не прономеровані), з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судом встановлено, що 26.05.2015 року ОСОБА_3 , звернувся із заявою про визнання його потерпілим, так як на його думку, неправомірними діями ОСОБА_5 йому завдана істотна моральна та матеріальна шкода у сумі 8100 грн. та вартість однієї золотої сережки, яка на даний час слідством не встановлена.

Постановою від 26.06.2015 р. слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим (постанова знаходиться у матераліх провадження).

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні № 0000032 від 08.05.2015 року, слідчий виходив з того що має бути встановлено заподіяння шкоди конкретній особі і причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Суд вважає, що за наведених доказів скаржником у справі та мотивованого обґрунтування слідчим, а також наявністю постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2015 року слідчого СВ Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 (знаходиться у матеріалах кримінального провадження на останніх двох аркушах) і така на час розгляду скарги не скасована, підстав на даній стадії для скасування постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 55, 214, 303, 304, 306, 307 КПК України,-

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірні дії слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та скасування постанови слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 26.06.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1