Справа № 466/5352/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференс зв`язку заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 19.09.2014 року засуджений Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.2, 395, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.18.02.2015 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2016 року на підставі статті 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із 21.01.2014 року по по 21.10.2014 року та з 28.01.2015 року по 26.03.2015 року . Початок терміну покарання - 21 січня 2014 року, кінець терміну покарання - 25 лютого 2021 року.

В судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що згідно представлених суду характеризуючи даних засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Представник ЛВК № 30 ОСОБА_6 відносно задоволення заяви заперечила.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначив, що встав на шлях виправлення, сумлінно працював та мав заохочення.

Заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який заяву підтримав, пояснення представника адміністрації ЛВК № 30, висновок прокурора, який заперечив щодо клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений до Личаківської виправної колонії (№ 30) прибув 12.11.2012 року, по прибуттю в установу був працевлаштований. За час перебування в установі щодо засудженого застосовувалось три стягнення щодо порушення вимог режиму утримання. Адміністрацією установи заохочувався шість разів.

Згідно представлених документів суду, встановлено, що у ОСОБА_5 четверта судимість, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий, за який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії № 30.

Адміністрацією ЛВК № 30 - 17.06.2018 року засудженому було відмовлено у застосуванні заохочувальної пільгової норми передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Наявність у засудженого за весь термін відбування покарання шести заохочень, на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що він сумлінним ставленням до праці засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення прокурор, представник адміністрації мають право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова, засуджений з моменту отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1